Провадження № 6/727/155/19

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді Волошина С.О.

секретар судових засідань Бринзила А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Басюк Анжеліки Валеріївни, боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «Укрсиббанк», зацікавлена особа ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2019 року старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Басюк Анжеліка Валеріївна звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці із поданням про визначення частки у спільному майні.

На обґрунтування своїх вимог державний виконавець зазначив, що на виконанні Першого ВДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження №56272083 з примусового виконання виконавчого листа №727/10418/14-ц від 29.01.2018 року виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості по кредитному договору №0 від 06.03.2008 року та по кредитному договору №0 від 07.03.2007 року в розмірі 2010158,23 грн. та стягнути судовий збір в розмірі 3654,00грн. Виконавче провадження №56272083 відкрито 02.05.2018 року.

Боржниками рішення суду в добровільному порядку не виконано, і тому розпочато заходи примусового стягнення. Встановлено, що за боржником ОСОБА_1 не виявлено рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах, не виявлено дохід у формі стипендії, пенсії заробітної плати. А також, транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Крім цього, в ході виконавчих заходів, встановлено що за місцем проживання боржника, майна та коштів, на яке можливо звернути стягнення не виявлено, що підтверджується довідками з реєстрів.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановленого що боржнику на праві спільної сумісної власності належить 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торгівельному комплексі літ.С, а саме нежитлове приміщення 24-1 площею 25.50 кв. АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 .

Отже в результаті проведеної перевірки встановлено, що за ОСОБА_1 рухомого майна та грошових коштів на які можливо звернути стягнення не виявлено, окрім нерухомого майна, а саме 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ.С, а саме нежитлове приміщення 24-1 площею 25.50 кв. АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 , якою він володіє на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_2 .

Саме факт відсутності виділеної частки у 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торгівельному комплексі літ.С, а саме нежитлове приміщення 24-1 площею 25.50 кв. АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 , яка б належала саме ОСОБА_1 , унеможливлює подальше виконання рішення суду та звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, просить визначити частку майна ОСОБА_1 в 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торгівельному комплексі літ.С, а саме нежитлове приміщення 24-1 площею 25.50 АДРЕСА_4 . АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 у розмірі 1/10000 ідеальної частки.

В судове засідання державний виконавець Басюк А. не з`явилась повторно, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду подання, про поважність причин неявки суд не повідомила.

Боржник, стягувач та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися повторно, будучи належним чином повідомленими про день час та місце розгляду подання, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 443 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали подання, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні Першого ВДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження №56272083 з примусового виконання виконавчого листа №727/10418/14-ц від 29.01.2018 року виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості по кредитному договору №0 від 06.03.2008 року та по кредитному договору №0 від 07.03.2007 року в розмірі 2010158,23 грн. та стягнення судового збору в розмірі 3654,00грн.

Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області відкрито иконавче провадження №56272083 відносно боржника ОСОБА_1 згідно виконавчого листа №727/10418/14-ц від 29.01.2018 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановленого що ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торгівельному комплексі літ.С (І-ша черга) трансформаторна підстанція літ «Р», по АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.12 учасників виконавчого провадження; нормативно-правовий акт № 14 від 26.12.2003">Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Питання звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, регулюється ст.371 ЦК, згідно з якою Кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Згідно з статтею 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Аналізуючи вище вказані норми цивільного законодавства, суд вважає, що старшим державним виконавцем А.В.Басюк не надано суду доказів з приводу викладених обставин в поданні про визначення частки в спільному майні.

Зокрема, з прилученого до подання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №162254144 від 04.04.2019 року не вбачається кому на праві спільної сумісної власності, окрім ОСОБА_1 , належить нежитлова будівля торгівельного комплексу літ. «С» в будинку АДРЕСА_2 .

Крім цього, державний виконавець в своєму поданні посилається на відсутність за боржником ОСОБА_1 відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах, відсутність доходів у формі стипендії, пенсії, заробітної плати, однак не прилучає на підтвердження даних обставин жодних доказів.

Крім цього, в прохальній частині подання про визначення частки в спільному майні, держаний виконавець просить визначити частку майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торгівельному комплексі літ. «С», а саме нежитлове приміщення 24-1 площею 25,50 кв.м., по АДРЕСА_2 у розмірі 1/1000 ідеальної частки, однак до подання не додано жодних відомостей з яких можливо ідентифікувати зазначене нежитлове приміщення 24-1 площею 25,50 кв.м., як таке, а не інакше.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Басюк Анжеліки Валеріївни, боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «Укрсиббанк», зацікавлена особа ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні, необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.1, 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.356, 357, 366, 368, 370, 371, ст.ст.247, 443, 353, 354, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Басюк Анжеліки Валеріївни, боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «Укрсиббанк», зацікавлена особа ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці або безпосередньо до апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Волошин С.О.