Справа № 524/4483/19
Провадження № 2/524/2035/19
20.11.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Бондаренко Н.О.,
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків,
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків..
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона є пенсіонером за віком, отримує пенсію у розмірі 1663 грн. 47 коп. щомісячно, проживає одна та за станом здоров`я потребує постійного догляду.
Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову та довічно.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - рекомендованою кореспонденцією.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №2293
Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в Сімейному кодексі України (статті 202-206).
Так, згідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Відповідно до п.21Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", зазначено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Згідно з ч.2ст.205 СКпри визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.
Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги
Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.
Відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку. На спростування позовних вимог, відповідач доказів не надав.
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_2 та ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків суду не надано.
Враховуючи вище викладені обставини, те, що позивач є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, принаймні іншого нею не доведено, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дати дати подання позову ї довічно.
Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 202, 203, 205 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_3 аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень) з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 25 червня 2019 року і довічно.
Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк