Справа № 132/4267/18
Провадження № 2-др/132/1/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

02.04.2019 м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Гуцола М.П.

за участю секретаря: Гордієнко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Калинівського районного суду Вінницької області із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - відповідач, АТ КБ «Приват Банк») про захист прав споживачів.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 14.03.2019 року даний позов задоволено частково, а саме: визнано припиненим правовідношення за кредитним договором б/н від 24.11.2008 року, укладеним між ОСОБА_1( РНОКПП НОМЕР_1) та Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" () з 26.09.2016 року.

Відновлено становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення нульового балансу карткових рахунків за кредитним договором б/н від 24.11.2008 р., списавши суми протиправно нарахованої заборгованості на дату закриття рахунку( станом на 17.11.2018 р. сума заборгованості станом 78823,89 грн.)

Зобов'язано Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" ( ) видати довідки про закриття рахунків за кредитним договором б/н від 24.11.2008 року.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" ( ) на користь держави судові витрати у виді судового збору пропорційно задоволених вимог в сумі 2114,40 (дві тисячі сто чотирнадцять гривень сорок копійки).

21.03.2019 року до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення від 20.03.2019 року, у якій позивач просить здійснити розподіл судових витрат між сторонами, а саме витрат на професійну правничу допомогу. Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 20%, що дорівнює 18 700, 40 грн. з розрахунку нарахованої заборгованості в сумі 93 501, 98 грн. станом на 01.02.2019 року.

В обґрунтування поданої заяви позивач послалась на те, що між нею та адвокатом Луценком Віталієм Петровичем 26.02.2019 року укладено договір про надання правової допомоги. Згідно додатку № 1 до Договору між сторонами визначено розмір частки яка може бути присуджена у разі виграшу справи, а саме 20%, яка згідно доданого акту приймання-передачі робіт складає 18700, 40 грн.

Зазначає, що оскільки суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, а саме: витрат на правничу допомогу просить ухвалити додаткове рішення у цій частині.

Представником відповідача 02.04.2019 року подано відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому останній просить суд відмовити у її задоволенні, пославшись на її необґрунтованість.

Сторони у судове засідання не з'явились, позивач та представник відповідача просили здійснити розгляд справи за їх відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, перевіривши доводи поданої заяви про ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, надавши їм оцінку приходить до наступного.

Так, судом установлено, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Луценком В.П. 26.02.2019 року укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно п. 4.1 договору за роботу, виконану Виконавцем, Замовник сплачує грошову суму за окремою домовленістю сторін.

Згідно додатку № 1 до Договору від 26.02.2019 року, який не був долучений до матеріалів справи під час розгляду по суті, у п. 2 сторони узгодили форми та умови оплати за договором, а саме: погодинну оплату та частку, визначену у процентах, від тієї суми, яка може бути присуджена у разі виграшу справи та складає 20%.

Відповідно до акту приймання-передачі послуг від 15.03.2019 року сторони визначили, що Замовник сплачує Виконавцеві за виконану роботу винагороду у формі частки, визначеної в процентах, від тієї суми, яка може бути присуджена у разі виграшу справи у розмірі - 20% що дорівнює 18700, 40 грн.

Так, за змістом п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Зі змісту поданої позивачем позовної заяви слідує, що позивач не поніс витрати на професійну правничу допомогу.

Крім того, прохальна частина позовної заяви не містить вимоги про стягнення з відповідача витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу адвоката.

Заяв про зміну, збільшення позовних вимог у процесі розгляду справи від позивача до суду не надходило.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Склад та розмір таких витрат є предметом доказування у справі. Доказами витрат є: договір доручення або про надання правової допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Оскільки, позивачем до суду не подавався орієнтовний розрахунок витрат понесених у зв'язку із розглядом справи, а також у ході розгляду справи у судових засіданнях, у яких був присутній адвокат позивача Луценко В.П. та сама позивач ОСОБА_1, а саме: 28.02.2019 року та 14.03.2019 року розрахунок витрат наданий не був, крім того не було заявлено про наміри подати такий розрахунок із відповідними додатками під час надання пояснень позивачем та її представником, як того вимагає ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконання про необхідність відмовити в ухваленні додаткового рішення та розподілу судових витрат.

Окремо суд звертає увагу на те, що згідно дослідженого акту приймання-передачі послуг від 15.03.2019 року сторони визначили, що Замовник сплачує Виконавцеві за виконану роботу винагороду у формі частки, визначеної в процентах, від тієї суми, яка може бути присуджена у разі виграшу справи у розмірі - 20% що дорівнює 18700, 40 грн.

При цьому, задовольняючи позов частково, суд не вирішував питання щодо присудження на користь позивача грошової суми, а відтак, наведений розрахунок витрат у формі частки, визначеної в процентах, від тієї суми, яка може бути присуджена у разі виграшу справи у розмірі - 20% що дорівнює 18700, 40 грн. з 93 501,98 грн. не підтвердився під час розгляду заяви, що є окремою, достатньою підставою для відмови у стягненні з відповідача витрат понесених позивачем.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та відшкодуванні судових витрат - витрат на правничу допомогу в розмірі 18700,40 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя М.П. Гуцол