П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року місто Київ

справа № 758/11606/15-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/10030/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.

суддів: Андрієнко А.М., Шахової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва у складі судді Войтенко Т.В. від 28 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-експлуатаційне підприємство ВД-Побут", третя особа: приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі", про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . В ніч з 28 на 29 липня 2014 року внаслідок перенапруги в електричній мережі у позивача вийшла з ладу побутова техніка, вартість ремонту якої склала 7 624 грн. 04 коп.

Причиною перенапруги у електричній мережі стало неналежне забезпечення відповідачем, як балансоутримувачем, технічного стану електромереж будинку АДРЕСА_2 .

Крім того, у зв`язку з тим, що відповідач не направив працівників для усунення несправностей, 29 липня 2014 року позивач особисто запросив електриків, які здійснили ремонт нульового робочого провідника розподільчої мережі в поверхневому плані.

У зв`язку з тим, що ТОВ "Виробничо-експлуатаційне підприємство ВД-Побут" відмовляється відшкодувати майнову шкоду, позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача вартість ремонту побутової техніки в розмірі 7 624 грн. 04 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 9 453 грн. 61 коп.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що неналежне фіксування факту пошкодження в мережі електропостачання не дає можливості встановити, що саме ТОВ "Виробничо-експлуатаційне підприємство ВД-Побут" є винною особою у спричиненні аварії. Крім того, позивачем належним чином не доведено понесення майнових збитків.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом допущено неповне з`ясування обставин справи, оскільки ним подано достатні докази для встановлення вини відповідача у неналежному забезпеченні технічного стану електромереж, а вартість майнової шкоди підтверджується чеками на ремонт побутової техніки.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Виробничо-експлуатаційне підприємство ВД-Побут" зазначає, що рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог є законним і обґрунтованим.

ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" відзив на апеляційну скаргу не подало.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

29 липня 2014 року в мережі електропостачання квартир позивача відбулося збільшення (перенапруга) в мережі електропостачання.

З приводу аварії ОСОБА_1 повідомив ТОВ "Виробничо-експлуатаційне підприємство ВД-Побут" та його виклик було зафіксовано працівниками експлуатуючої організації о 8 год. 20 хв., що підтверджується випискою з журналу прийому викликів за 2014 рік (а.с.38).

29 липня 2014 року приблизно о 9 год. 30 хв. працівники відповідача прибули на місце аварії для усунення наслідків аварії, однак електропостачання квартири АДРЕСА_1 було відновлене.

За результатами виходу комісії ТОВ "Виробничо-експлуатаційне підприємство ВД-Побут"складено Акт, відповідно до якого причини перенапруги в системі електрозбереження встановити неможливо, оскільки ОСОБА_1 без згоди та відома відповідача запросив сторонніх осіб, якими були виконані роботи з усунення наслідків аварії та відновлено електропостачання квартири (а.с.6).

За результатами виходу комісії ПАТ "Київенерго" було складено Акт від 5 серпня 2014 року, яким встановлено, що лічильники електричної енергії (квартири позивача) підключені відповідно до схеми підключення, слідів пошкодження ізоляції проводів та слідів підгоряння на клемниках електролічильників не виявлено. В місті приєднання до розподільчої шини нульового робочого провідника розподільчої мережі (стояка) для живлення квартир виявлені сліди сильного підгоряння на розподільчій шині та сліди пошкодження ізоляції на нульових провідниках; частина різьби на болтах, які кріплять затискач нульового робочого проводу пошкоджена, внаслідок чого нульовий провід недостатньо затиснутий до нульової шини.

Вказаним Актом зафіксовано Висновок: По результатах проведеного огляду можливою причиною перепаду напруги в груповій мережі квартир № 66 , 67 , 68 стало відгорання нульового робочого провідника розподільчої мережі (стояка) для живлення квартир від нульової шини. Згідно пунктів 2.2., 2.4. Правил користування електричною енергією та Акту розмежування балансової належності електроустановок та експлуатації відповідальності сторін відповідальність за стан внутрішньобудинкових розподільчих мереж несе організація, на балансі якої знаходиться будівля, в даному випадку ТОВ "Виробничо-експлуатаційне підприємство ВД-Побут". Можливою причиною відгорання нульового проводу від розподільчої шини могло бути порушення організацією, яка відповідає за експлуатаційний стан електроустановки термінів технічного обслуговування та ремонту

електроустановки в результаті, не було вчасно виявлено послаблення з`єднання нульового проводу та розподільчої шини, що в подальшому могло привести до відгорання нульового провідника. На момент огляду ремонтні роботи в поверховому щитку не виконані, болтові з`єднання в місті приєднання нульового провідника не замінені (а.с7).

Вартість майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок перенапруги в електричній мережі, становить 7 624 грн. 04 коп., яка складається з вартості ремонту пошкодженої побутової техніки, а саме: заміни Блоку живлення ПК - 374 грн. 04 коп., ремонту кондиціонерів та ланцюга керування - 1 860 грн., ремонту холодильника марки "Лібхер" - 1 140 грн., ремонту телевізора Samsung- 1 500 грн., ремонту телевізора JVC - 300 грн., заміни блоку живлення телефону - 180 грн., ремонту електронного модуля - 400 грн., ремонту DVD-плеєра - 280 грн., ремонту посудомийної машини - 870 грн., ремонту СВЧ печі - 300 грн., ремонту мультиварочної поверхні - 420 грн. (а.с.11-16).

Відповідно до частин 1, 2 статі 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частиною 2 статі 1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню ї виконавцем.

Позивач в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення майнової шкоди посилався на те, що причиною перенапруги у електричній мережі і як наслідок виходу з ладу побутової техніки стало неналежне забезпечення відповідачем технічного стану електромереж будинку АДРЕСА_2 .

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статі 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Проте, позивачем не подано достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про те, що причиною перенапруги в електричній мережі стали дії відповідача щодо незабезпечення її технічного стану. Також позивачем не додано належних доказів на підтвердження виходу з ладу побутової техніки внаслідок вказаних обставин, оскільки відповідний акт пошкодження не складався.

За таких обставин суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову за недоведеністю тих обставин, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви ОСОБА_1 , яким суд першої інстанції надав належну оцінку, вона є достатньо аргументованою, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього

обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статі 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статі 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: А.М. Андрієнко

О.В. Шахова