Номер провадження: 22-ц/813/2546/19
Номер справи місцевого суду: 484/3993/16-ц
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року, ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмір ј частини доходу від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року скасовано заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 березня 2017 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено у повному обсязі.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня 2018 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 квітня 2018 року було скасовано, справу направлено до Малиновського районного суду м. Одеси, для розгляду за встановленою законом підсудністю.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про стягнення аліментів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року скасувати, а цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину направити до Овідіопольського районного суду Одеської області для розгляду за встановленою законом підсудністю.

14.03.2019 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якому посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали, позивач просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2- без задоволення, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року- залишити без змін.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, як вбачається з матеріалів справи у грудні 2016 року ОСОБА_3 звертаючись до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню доньку, зазначила що вона проживає, але не зареєстрована у АДРЕСА_3 та надала на підтвердження цього довідку про склад сім'ї від 28 грудня 2016 року (т.1,а.с.1, 4). При цьому зазначила, що відповідач проживає в АДРЕСА_4, а зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Між тим, як вбачається із копії паспорту ОСОБА_3 та довідки (витягу із будинкової книги про склад сім'ї та прописку) № 359 від 15 лютого 2018 року, зареєстрованим місцем її проживання на момент звернення до Первомайського міськрайонного суду з даним позовом, є АДРЕСА_4 (т.1, а.с.5-6, 45).

Ці обставини також підтверджені ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси про відкриття провадження у справі № 521/1695/18 (т.1,а.с.114); позовною заявою ОСОБА_3 від 10 квітня 2018 року до Малиновського районного суду м. Одеси ( т.1, а.с.113); розпискою ОСОБА_3 від 11 лютого 2018 року (т.1, а.с. 112), документами виконавчого провадження Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області, запитом до відділу адресно-довідкової роботи ГУМДС України в Одеській області (т.1,а.с. 176).

Обставини щодо непідсудності справи Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області зазначав відповідач у своїй заяві від 26 лютого 2018 року про перегляд заочного рішення та з якими погодився й районний суд, скасувавши 12 березня 2018 року заочне рішення та призначивши розгляд справи.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено у повному обсязі.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня 2018 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 квітня 2018 року було скасовано, справу направлено до Малиновського районного суду м. Одеси, для розгляду за встановленою законом підсудністю.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про стягнення аліментів.

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції посилався на ст. 32 ЦПК України, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу,

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає, позивач з позовною заявою до Малиновського районного суду м. Одеси не зверталась, тому відсутнє волевиявлення позивача щодо розгляду справи в Малиновському районному суді м. Одеси. На думку апелянта, справа повинна розглядатись в Овідіопольському районному суді Одеської області, за місцем реєстрації відповідача.

На вищевказані доводи апелянта слід зазначити наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 є АДРЕСА_4, що підтверджується наявними матеріалами.

Стаття 27 ЦПК України передбачає альтернативну підсудність справ за позовами про стягнення аліментів, а саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.04.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

О.С. Комлева