Справа № 219/8865/18

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 січня 2019 року Артемівський міскрайонний суд Донецкой області у складі: головуючого судді Харченко О.П.,
при секретарі: Азямовій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа ОСОБА_3, -
08.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказав, що після смерті матері позивача - ОСОБА_4, він отримав ? частини спадщини, яка складалися з жилого будинку з усіма надвірними будівлями та спорудами № 34, розташованого по провулку Р.Люксембург (нині ОСОБА_5) у місті Артемівську (нині Бахмут), Донецької області, на земельній ділянці, розміром: 536.0 кв. м. 05 червня 2008 року йому було видане свідоцтво про право на спадщину, та 07 липня 2008 року право власності на зазначену спадщину було зареєстровано в КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» на його імя, реєстрова запис № 4050 в книзі 27. 26 серпня 2008 року, його дружина третя особа ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_6 ? частку жилого будинку з усіма надвірними будівлями та спорудами № 34, розташованого по пров. Р. Люксембург (нині ОСОБА_5) у м. Артемівську (нині Бахмут), Донецької області. Зазначає, що він та його дружина є власниками вищевказаного жилого будинку. З кінця серпня 2013 року, тобто вже більше чотирьох років, їх онук відповідач ОСОБА_2 у вищевказаному будинку не проживає без поважних причин, оскільки виїхав до міста Київ на постійне місце проживання. Ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла відповідач не приймає. Крім того, факт реєстрації відповідача у даному будинку перешкоджає йому оформити житлову субсидію, що у свою чергу негативно може вплинути на його майновий стан. Оскільки відповідач не проживає у спірному будинку більше одного року без поважної причини і між ними не було ніякої домовленості щодо збереження за ним права користування житлом, позивач вважає, що він втратив право користування жилим приміщенням. У звязку з викладеним просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком з надвірними спорудами та побудовами за адресою: Донецька область, м. Бахмут, пров. Григорія Сковороди, 34.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність.
Третя особа ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання також не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності ? частини будинку з усіма надвірними спорудами та побудовами за адресою: Донецька область, м. Бахмут (раніше Артемівськ), вул. Григорія Сковороди (Р.Люксембург), 34, а також ? частини земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 13.11.2007 року, виданих 05.06.2008 року державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрованих в реєстрі за № 1-2866, 1-2867 (а. с. 12-13). Згідно витягу № 19437950 (а. с. 15) 07 липня 2008 року ОСОБА_1 зареєстрував у КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» прав власності на вказаний будинок, номер запису 4050 в книзі 27.
Крім того, інша ? частина вказаного будинку належить дружині позивача третій особі ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу жилого будинку від 26.08.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрованих в реєстрі за № 1-4959, що також підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 20113051 від 04.09.2008 року (а. с. 16, 18).
Відповідач ОСОБА_2 є онуком позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.
З копії домової книги для прописки громадян та довідки від 21.07.2018 року, виданої головою квартального комітету № 25, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 20-22,).
Вказаний факт також підтверджується інформацією Бахмутської міської ради від 16.08.2018 року, яка надійшла на запит суду 17.08.2018 року (а. с. 25).
В судовому засіданні встановлено, що відповідач з серпня 2013 року за адресою реєстрації: м. Бахмут, пров. Григорія Сковороди, 34 не проживає до теперішнього часу, що підтверджується актом про не проживання, складеного 21.07.2018 року головою квартального комітету № 25 (а. с. 10).
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.
Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача, а також наявність через реєстрацію відповідача перешкод в отриманні субсидії суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту.
Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.
Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 4, 9, 81, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-283, 354 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 321, 391, 405 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа ОСОБА_3, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком з надвірними спорудами та побудовами за адресою: Донецька область, м. Бахмут, пров. Григорія Сковороди, 34.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлений строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.П.Харченко