Справа № 405/7860/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев`янко А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про поділ спільної сумісної власності подружжя. В обгрунтування позову вказала, що сторони з 2011 року перебувають у шлюбі, від якого вони мають двох дітей. У період спільного подружнього життя подружжям було придбано майно, що є загальною спільною власністю чоловіка та жінки, а саме квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1078160 грн. та автомобіль TOYOTA RAB4, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 750000 грн. Частка кожної із сторін становить 914080 грн. За таких обставин, просить визнати за нею право власності на 1/2 ідеальної долі на вказане майно, припинивши право власності відповідача на 1/2 ідеальної долі на вказане майно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.12.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.06.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

31.05.2019 року представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що відповідач дійсно перебуває у шлюбі з позивачем з 2011 року. 13.10.2017 року відповідачем було придбано вказану квартиру за 1078160 грн., що еквівалентно 36000 євро. Зазначає, що дана квартира не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки була придбана ним за особисті кошти, які йому надала його мати ОСОБА_5 , яка проживає в Італії. Також вказала, що відповідач з 2012 року працює в КЗ «Кіровоградський обласний онкологічний диспансер», де отримує невисоку заробітну плату, а позивач з 2012 року ніде не працювала. Фактично їхня сім`я жила за рахунок матері відповідача, яка регулярно надсилала їм фінансову допомогу, а тому придбати квартиру за кошти, які були зароблені сторонами як подружжям було неможливо, оскільки інших джерел прибутку вони не мали. Кошти на придбання квартири є особистою власністю відповідача, оскільки вони були подаровані його матір`ю. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві підтримала та пояснила, що позивач не працювала так як перебувала у відпустці по догляду з дитиною. Зазначила, що з 01.10.2018 року сторони проживають окремо. Вказала, що грошові перекази надходили до сім`ї. За таких обставин, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що спірне майно є особистою власністю відповідача, оскільки було придбане на кошти, які пересилалися матір`ю відповідача. При цьому, позивач не працювала. Тому. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, про що 10.09.2011 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Запорізькій області видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

13.10.2017 року ОСОБА_4 придбав квартиру загальною площею 65,25 кв.м, житловою площею 37,8 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , вартість квартири склала 1078160 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 30.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Тітаренко Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1152, та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав влансоті на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 09.11.2018 року № 144674212 (а.с. 8-10, 11).

Пунктом 8 даного договору передбачено, що покупець повідомляє, що вказана у договорі квартира набувається ним за нотаріально посвідченою згодою його дружини ОСОБА_3 , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тітаренко І.А. 30.10.2017 року за реєстром № 1151.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 з 24.07.2015 року є власником транспортного засобу TOYOTA RAB4, д.н.з. НОМЕР_1 . (а.с. 12а).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 28.04.1987 року Долинським районним відділом ЗАГС Кіровоградської області, ОСОБА_5 є матір`ю відповідача ОСОБА_4 (а.с. 61).

Згідно виписки по надходженням по картці/рахунку відповідача ОСОБА_4 та розпоряджень на здійснення переказу 27.07.2017 року ОСОБА_5 перерахувала на банківський рахунок ОСОБА_4 9936,57 євро, 31.07.2017 року - 9936,57 євро, 27.10.2017 року - 9935,07 євро, 08.12.2017 року - 9 940,05 євро (а.с. 52-53, 54-60).

Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України).

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічне положення закріплено в ч. 2 ст. 372 ЦК України де зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й одним із подружжя може оспорюватись поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, відповідач ОСОБА_4 не надав достовірних доказів того, що спірна квартира була придбана ним саме за кошти, які йому подарувала його матір. Та обставина, що матір відповідача ОСОБА_5 здійснила грошові перекази на загальну суму 29808,21 євро у період з липня по жовтень 2017 року, сама по собі не може свідчити про це.

Крім того, згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відтак, суд приходить до висновку, дана квартира була придбана ОСОБА_4 за кошти, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки спірна квартира була придбана ним за нотаріально посвідченої згоди своєї дружини ОСОБА_3 .

Разом з тим, відповідач не заперечує того факту, що спірний автомобіль TOYOTA RAB4, д.н.з. НОМЕР_1 , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 71 СК України).

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 3 ст. 372 ЦК України).

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази та враховуючи вказані правові норми, суд приходить до висновку, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль TOYOTA RAB4, д.н.з. НОМЕР_1 , були придбані сторонами під час шлюбу за спільні сумісні кошти подружжя, а тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і частки подружжя у цьому майні є рівними.

Відтак, вимоги позивача про визнання спірного майна спільною сумісною власністю подружжя та про визнання за позивачем права власності на його 1/2 частину є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5286 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 11 - 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 ) право власності на Ѕ ідеальної долі на нижчезазначене майно, припинивши право власності ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_6 ) на Ѕ ідеальної долі на вказане майно, а саме:

1) квартиру загальною площею 65,25 кв.м, житловою площею 37,8 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка придбана за договором купівлі-продажу 30.10.2017 року, вартістю 1 078 160 гривень;

2) автомобіль TOYOTA RAV 4, держ. номер НОМЕР_1 , рік випуску 2015, вартістю 750 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 ) судові витрати у справі в розмірі 5286 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21.10.2019 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний