Провадження №2-п/522/10/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі №522/14600/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2017 року задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та суд стягнув з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р №0004, ) заборгованість у розмірі 28259 (двадцять вісім тисяч двісті п'ятдесят дев'ять) доларів США 3 (трьох) центів, що складається з суми заборгованості за кредитом - 16285,68 дол. США та суми заборгованості за відсотками - 11973,35 дол. США і витрати по сплаті судового збору у сумі 10960 (десять тисяч дев'ятсот шістдесят) гривень 44 копійки.

12.11.2018 року до суду звернувся адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 із заявою про перегляд заочного рішення. Свою заяву мотивує тим, що при винесенні рішення обставини справи встановлені судом не в повному обсязі. Крім того, заявник вказує, що про існування судової справи вона дізналася тільки 18.10.2018 року, коли не змогла сплатити своєю карткою комунальні послуги, так як банківська картка була заблокована обслуговуючим банком на підставі постанови приватного виконавця. 22.10.2018 року представником відповідача було подано заву про видачу копії судового рішення та ознайомленням з матеріалами справи. 30.10.2018 року представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, в тому числі й самим заочним рішенням по справі від 13.11.2017 року. З вказаним заочним рішенням відповідач не погоджується, вважає, що в даній справі були відсутні правові підстави для ухвалення заочного рішення, оскільки вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи, що позбавило її можливості реалізувати свої процесуальні права, зокрема на ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву на позовну заяву разом із доказами на їх обґрунтування, а тому зазначене рішення є незаконним та необґрунтованим, а також таким, що постановлено з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч.1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд судового рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №522/14600/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, справа призначалася до судового розгляду 28.09.2017 року на 15 год. 00 хв., 13.11.2017 року на 10 год. 00хв. Судові повістки направлялися відповідачу ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1, проте, судові повістки поверталися без вручення з відміткою «повернення за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до відповіді, наданої відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 14.08.2017 року відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, а тому суд у відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про судові засіданні по цивільній справі.

Доказів щодо іншого місця проживання ОСОБА_2 до суду не надала.

Дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні та перегляді заочного рішення є визначальним з точки зору виконання інститутом заочного провадження своєї мети - сприяти ефективному та оперативному здійсненню правосуддя.

За положеннями ст. 288 ЦПК України, для задоволення заяви про скасування заочного рішення відповідач повинен був ще й надати суду докази, на які він би посилався, що мали б істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, відповідач також повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Представник відповідача не надав суду нові докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, як того вимагають положення ст. 288 ЦПК України та обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті та є обґрунтуванням для апеляційної скарги.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 260, 286, 287, 288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі №522/14600/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- відмовити.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Шкамерда