Номер провадження: 22-ц/813/409/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27 березня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Дрішлюка А.І., Черевка П.М. у цивільній справі № 22ц/813/409/2019, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи - першої Одеської нотаріальної контори про визнання додаткового строку для прийняття спадщини (справа № 522/1556/14-ц).

В процесі розгляду справи 22.03.2019 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про відвід суддів Черевка П.М., Дрішлюка А.І. Щодо відводу судді Черевка П.М. апелянт вказує на те, що в період з 12.05.2016 року по 13.12.2017 року в Вищій кваліфікаційній комісії суддів та в період з 13.12.2017 року по 20.07.2018 року в Вищій раді правосуддя перебувала в процедурі виявлення дисциплінарного проступку судді Черевко П.М. скарга на захист ОСОБА_5 від дій, прихованих під бездіяльністю колегії, до якої входив цей суддя при розгляді справи за участю також ОСОБА_3, а також ОСОБА_6 Незрозуміло довгий за рамками процедури притягнення судді до дисциплінарної відповідальності строк свідчить про його обізнаність, яка натепер, на думку заявника, є очевидною в будь-якому випадку. При цьому, апелянт звертає увагу на те, що особиста антипатія судді Черевка П.М. до апелянта і його представника є завадою його об'єктивності у складі колегії, яка може негативно вплинути на загальну об'єктивність всього складу при прийнятті колегіальних спільних процесуальних рішень із негативними для апелянта наслідками. Також апелянт зазначив, що є під обґрунтованим сумнівом упередженість судді Черевка П.М. при розгляді спірних питань навколо процесуальних і цивільних прав та обов'язків учасників судового процесу ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3, які в справі № 522/15568/14ц та № 522/24645/15ц є одними й тими самими з об'єднуючим ці справи предметом спору у вигляді спадщини, до якої входило таке спадкове майно, як належна натепер апелянту квартира, яку весь час арештовують в цих двох справах. Крім того, заявник пояснив, що окрім вказаного у представника апелянта відсутня проста довіра до належного сумлінного виконання суддею Черевко П.М. своїх процесуальних обов'язків. Щодо відводу судді Дрішлюка А.І. заявник вказав, що в порушення ст. 365 ЦПК України суддею-доповідачем Дрішлюком А.І. в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду не здійснено жодної передбаченої процесуальної дії, тим не менш за статтею 366 ЦПК України вже вирішено питання підготовки з призначення справи до розгляду за ухвалою, яка, на думку представника апелянта, не була направлена суддею-доповідачем навмисно, в тому числі, на уникнення обізнаності апелянта про участь в розгляді судді Черевко П.М., щодо якого заявлений відвів. Крім того, заявник вказав, що публічно висловлена 06.03.2019 року думка головуючого в колегії та одночасно судді-доповідача про обов'язковість для нього вказівки, що міститься в постанові суду касаційної інстанції, без розмірковувань над приписами ч. 2 ст. 417 ЦПК України в словах щодо законодавчої заборони подібних вказівок в спонуканні судом касаційної інстанції прийняти бажане для нього рішення судом нижчої інстанції, в очевидній сукупності наявних обставин, робить подальшу участь судді Дрішлюка А.І. в апеляційному провадженні такою, що відбувається формально та виключно на виконання сумнівної вказівки суду касаційної інстанції без застосування власного внутрішнього переконання, як складової цивільного процесу за приписами ч. 2 ст. 80, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, та без усвідомлення необхідності з'ясовувати належні обставини поза меж сумнівної вказівки, що спричинено вже наявною обмеженістю правового розуміння виключно рамками сумнівної вказівки, виконати яку судді Дрішлюк А.І. простіше, ніж щось з'ясовувати. Заявник вважає, що головуючий суддя Дрішлюк А.І. є заінтересованим прямо чи побічно через сумнівну касаційну вказівку в результаті розгляду справи, що було ним проявлено за матеріалами справи і за висловлюваннями, а заінтересованість за положеннями п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України є беззаперечною підставою для відводу. При цьому, заявник зазначив, що всупереч встановленій нормою процесу процедурі 06.03.2019 року суддя-доповідач Дрішлюк А.І, без з'ясування обставин, щодо повідомлення всіх інших учасників справи про дату і час судового засідання перейшов одразу до доповіді змісту рішення, яке оскаржено, тобто, без виконання приписів ст. 130 ЦПК України і ч. 3 ст. 368 ЦПК України чим порушив черговість у процедурі за процесуальним законом. На підставі вказаних обставин представник апелянта просить задовольнити заяву про відвід суддів.

В судовому засіданні представник апелянта просив апелянта ОСОБА_2 просив задовольнити заяву про відвід суддів, представник позивача ОСОБА_9 проти задоволення заяви про відвід заперечував. Інші учасники провадження в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи та мотиви заявленого відводу апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Як було вище зазначено в провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи - першої Одеської нотаріальної контори про визнання додаткового строку для прийняття спадщини (справа № 522/1556/14-ц).

Як вбачається з додатків до заяви про відвід дійсно 10.05.2016 року ОСОБА_2 звертався до Вищої кваліфікаційної комісії суддів з заявою щодо поведінки судді відносно суддів Апеляційного суду Одеської області Артеменка І.А., Черевка П.М., Сватаненка В.І. щодо ухвали від 13.04.2016 року в справі № 522/24645/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_5, за участю третіх осіб на боці відповідачів без самостійних вимог щодо предмету спору - Перша одеська нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Тиквенко Анатолій Вікторович, про визнання недійними свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування, визначення частки, припинення права власності на частку квартири, стягнення грошової компенсації за частку, визнання права приватної власності, витребування частки шляхом звільнення та виселення, анулювання (скасування) реєстрації права власності. Разом з тим 20.07.2018 року ухвалою першої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя було вирішено відмовити у відкритті дисциплінарної справи за скаргою ОСОБА_2 стосовно суддів Апеляційного суду Одеської області Артеменка І.А., Черевка П.М., Сватаненка В.І.

Отже, скарга ОСОБА_2, в тому числі, на дії суді Черевка П.М. була визнана необгрунтованою, а, власне, дисциплінарне провадження за нею не було відкрито.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. За ч. 1 ст. 6 вказаного Закону здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. А за ч. 3 цієї статті втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

В статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу. Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об'єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Що стосується суб'єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. За об'єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Враховуючи наведене апеляційний суд звертає увагу на те, що сам факт звернення зі скаргою сам по собі не може свідчити про упередженість судді Черевка П.М. Отже, вказане означає, що скаржником не було викладено обґрунтованих підстав для відводу судді передбачені законом. Відповідно апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи заявника щодо відводу судді Черевка П.М.

Щодо інших доводів заяви про відвід. За обставинами даної справи матеріали цивільної справи № 522/1556/14-ц надійшли до Апеляційного суду Одеської області 21.12.2018 року, про що свідчить відповідний супровідний лист (т. 2, а.с. 227). Того ж дня справа протоколом автоматизованого розподілу судової справи була передана на розгляд колегії суддів в складі головуючою судді Вадовської Л.М., суддів Ващенко Л..Г., Таварткіладзе О.М. (т. 2, а.с. 228).

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», було ліквідовано Апеляційний суд Одеської області та створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

В порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями після створення нового суду протоколом від 11.01.2019 року головуючим суддею в справі визначено суддю Дрішлюка А.І., якого було переведено до Одеського апеляційного суду відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 4065/0115-18 від 28 грудня 2018 року. До складу колегії суддів також увійшли судді Драгомерецький М.М., Черевко П.М.

Ухвалою судді Дрішлюка А.І. від 18.01.2019 року справа була прийнята до провадження, та після виконання підготовчих дій, передбачених ст.ст. 359, 361, 365 ЦПК України ухвалою апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М. від 18.01.2019 року справа була призначена до розгляду. Отже, норми процесуального права були дотримані апеляційним судом

Стаття 365 ЦПК України встановлює порядок підготовки апеляційним судом справи до розгляду та визначає перелік повноважень судді-доповідача щодо вчинення відповідних процесуальних підготовчих дій. Після завершення підготовчих дій колегія суддів в порядку ст. 366 ЦПК України вирішує питання щодо призначення справи до розгляду, про що потім повідомляються учасники справи. Повідомлення про розгляд справи здійснюється в порядку, визначеному цивільним процесуальним кодексом.

Представник апелянта в своїй заяві про відвід зазначає, що отримав ухвалу про прийняття справи до провадження, а також отримав судову повістку про виклик до суду на 06.03.2019 року. В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав вказану судову кореспонденцію 05.02.2019 року, що підтверджується його особистим підписом (т. 2, а.с. 235). Незважаючи на це, в судовому засіданні 06.03.2019 року представник апелянта ОСОБА_2 подав до суду заяву про оголошення перерви в судовому засіданні та про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, яке обґрунтовував тим, що 25.02.2019 року ним, як представником ОСОБА_5, була одержана нова довіреність на представництво інтересів, а в зв'язку із зайнятістю після вказаної дати, як пояснив представник апелянта, в нього була відсутні можливість ознайомитися з матеріалами справи після їх повернення з суду касаційної інстанції. Апеляційний суд задовольнив вказане клопотання та оголосив перерву в судовому засіданні до 27.03.2019 року. При цьому 22.03.2019 року представник апелянта подав заяву про відвід суддів, в якому, в тому числі, посилався на необізнаність щодо складу суду, в зв'язку з ненаправленням йому ухвали про призначення справи до розгляду та відмінності інформації на сайті Апеляційного суду Одеської області та, після ліквідації, Одеського апеляційного суду.

Отже, апеляційний суд констатує, що представнику апелянта було відомо про те, що справа перебуває в провадженні апеляційного суду (головуючий суддя Дрішлюк А.І.) завчасно (05.02.2019 року), тобто, за місяць до призначеної судового засідання (06.03.2019 року). Так, представник апелянта мав можливість скористатися передбаченими своїми процесуальними правами та ознайомитися з матеріалами справи з вказаної дати. При цьому, в контексті посилань на отримання нової довіреності, апеляційний суд зазначає, в матеріалах справи міститься копія довіреності на ім'я ОСОБА_2, на підставі якої він здійснював представництво інтересів ОСОБА_5, від 19.02.2016 року, видана строком на 3 роки, тобто, строк вказаної довіреності спливає 19.02.2019 року (т. 2, а.с. 45-46). За таких обставин, перешкод для ознайомлення з матеріалами справи в представника апелянта не було, а дії представника мають характер зловживання правом на участь в судовому засіданні. Крім того, на офіційній сторінці апеляційного суду Одеського суду (https://court.gov.ua/sud1590/) прямо вказано на іншу електронну адресу Одеського апеляційного суду, тобто якщо представник заходив до вищевказаної сторінці для пошуку справи він не міг не бачити вказаного повідомлення.

Щодо інших посилань заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Так, вказаними положеннями встановлений обов'язок судів апеляційної та першої інстанції враховувати позицію суду касаційної інстанції при вирішенні справи, на що, власне, і звертав увагу головуючий суддя. Зазначені положення розповсюджуються, в тому числі на випадки, за яких справа повертається на новий апеляційний розгляд після скасування рішення судом вищої інстанції. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що слід розмежовувати зміст ч. 1 та ч. 2 ст. 417 ЦПК України, оскільки в останньому випадку йдеться саме про заборону суду касаційної інстанції в своїх рішеннях формувати вказівки для суду першої або апеляційної інстанції щодо визначеного кола питань (достовірність, перевага доказів, застосування певних окремих норм права тощо). Відтак, доводи заявника щодо сумнівних вказівок судом касаційної інстанції визнаються апеляційним судом необґрунтованими. Інші доводи заявника не можуть бути проаналізовані апеляційним судом, оскільки, з врахуванням того, що на даній стадії віршується відповідне процесуальне питання, можливість висловлювати позицію суду по суті спору відсутня. Фактично інші доводи апелянта стосуються оцінки процесуальних рішень суду, які можуть бути перевірені в касаційному порядку та не є підставою для відводу.

Отже, враховуючи наведене в системному взаємозв'язку з положенням ст. 36 ЦПК України (підстави для відводу судді), апеляційний суд приходить до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставним, а тому на підставі п. 3 ст. 40 ЦПК України зупиняє провадження в справі для вирішення питання щодо відводу у встановленому законом порядку (вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч. 3 ст. 40 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 252, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати відвід - необгрунтованим.

Апеляційне провадження зупинити до розгляду заяви про відвід суддів Дрішлюка А.І., Черевка П.М. в порядку, встановленому ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко

М.М. Драгомерецький

27.03.2019 року м. Одеса