ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 766/15421/17

Номер провадження: 22-ц/819/431/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Приходько Л.А.,

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2018 року, у складі судді Прохоренко В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, обґрунтовуючи свій позов тим, що 11.12.2015 року між ним та відповідачкою укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М. реєстр. № 4117. Відповідно до умов цього договору вони домовилися не пізніше 15.12.2015 року укласти основний договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1. В рахунок майбутніх платежів позивач сплатив відповідачу кошти в сумі 24 700 грн., які в майбутньому мали бути зараховані як частина розрахунку по договору купівлі-продажу. Попереднім договором було узгоджено, що обов'язок по підготовці та збору документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу покладено на ОСОБА_3. Відповідно до п.4 попереднього договору у разі коли договір купівлі-продажу не відбудиться з вини продавця вона взяла на себе зобов'язання повернути позивачу подвійну суму попереднього платежу, тобто 49 400 грн., протягом трьох днів з дня вимоги, заявленої у будь-які формі. Пунктом 5.2 вказаного договору при несвоєчасному поверненні завдатку сплачується пеня у розмірі 10% від суми, що підлягає поверненню за кожен день прострочення виконання.

Договір купівлі-продажу укладений не був у зв'язку з неможливістю відповідачем оформити всіх необхідних для здійснення правочину документів. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 234 650,00 грн, яка складається: 24 700,00 грн - аванс, 24 700,00 грн - штраф в розмірі 100% попереднього платежу, 185 250,00 грн - пеня відповідно до п. 5,2 укладеного договору, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2018 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 24 700 грн та судові витрати в сумі 247,14 гривен. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує, що суд безпідставно не застосував до вказаних правовідносин положення ч.2 ст.635 ЦК України, якою передбачено що необґрунтоване ухилення однією стороною від укладення основного договору може бути підставою для відшкодування іншій стороні збитків, завданих простроченням. Зазначає, що між сторонами, внаслідок укладення попереднього договору виникли договірні зобов'язання і відповідач, не виконавши свої зобов'язання щодо укладення договору купівлі-продажу повинна нести відповідальність перед ОСОБА_2 у встановленій договором формі - 10% від суми, що підлягає поверненню за кожен день прострочення. Просить рішення суду в частині відмови у стягненні штрафу і пені скасувати, ухвалити нове рішення в цій частині яким стягнути з ОСОБА_3 на його користь 24700 гривень в рахунок сплати штрафу та пеню у розмірі 185250 гривень та витрати по сплаті судового збору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Мусулевський А.А. вказує, що рішення суду містить вичерпні висновки, що відповідають обставинам справи. Зазначає, що судом правильно застосовано норми матеріального права, доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими та юридично безпідставними. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що 11 грудня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений попередній договір про зобов'язання сторін в майбутньому укласти і належним чином оформити до 15.12.2015року договір купівлі - продажу нерухомого майна, яким є належні ОСОБА_3 житловий будинок і земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.8,9, 134-137)

Відповідно до умов попереднього договору ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання - підготовку, збирання (отримання) документів необхідних для укладення договору купівлі - продажу, а ОСОБА_2 - витрати по складанню та нотаріальному посвідченню договору купівлі - продажу.

Згідно п. 3 попереднього договору до підписання основного договору в рахунок належних за основним договором платежів ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_3 отримала суму задатку в розмірі 24 700,00 грн.

На виконання умов попереднього договору в установлений ним строк 15 грудня 2015 року сторони прибули в нотаріальну контору, але договір купівлі - продажу квартири не був укладений в зв'язку з накладенням арешту на вказане нерухоме майно постановою державного виконавця від 01 грудня 2015 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки основний договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був, і отримані відповідачкою від позивача грошові кошти не є завдатком, то у позивача не було підстав вимагати їх повернення у подвійному розмірі та сплати пені в розмірі 10%, а тому користь позивача підлягає стягненню лише та сума, яку він передав відповідачці в сумі 27400,00 грн, яка є авансом.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним, виходячи з наступного.

Згідно із частинами першої, третьою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Оскільки основний договір купівлі-продажу не укладений протягом строку, визначеному попереднім договором то зобов'язання, встановлені попереднім договором є припиненими.

Відповідно до частини другої статті 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 76, частиною першою статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи, що позивач звертаючись до суду не обґрунтовував свій позов тим, що йому діями позивача завдано йому будь-які збитки, не надавав доказів на підтвердження заподіяння йому таких збитків, їх розмір та вину відповідача у їх заподіянні то у суду були відсутні підстави для застосування до вказаних правовідносин положення ст. 635 ЦК України, тому вказані доводи апеляційної скарги є юридично безпідставними.

За умовами попереднього договору, що укладений між сторонами ОСОБА_3 підтвердила, що гроші в сумі 24700 гривень, які є завдатком в забезпечення цього Попереднього договору вона отримала від ОСОБА_2 повністю та при посвідченні в майбутньому основного договору купівлі-продажу, вона визнає вказану суму, як частину розрахунку за продане нею нерухоме майно.

Пунктом 4 вказаного попереднього договору передбачено, що у разі, коли договір купівлі-продажу не відбудеться з вини продавця, ОСОБА_3 зобов'язалась повернути ОСОБА_2 подвійну суму попереднього платежу, тобто 49400 гривень протягом трьох діб з дня вимоги, заявленої у будь-якій формі.

В пункті 5 попереднього договору сторони домовились, що при несвоєчасному поверненні завдатку сплачується пеня у розмірі 10% від суми, що підлягає поверненню, за кожен день прострочення виконання.

Судом першої інстанції, з врахуванням положень ст.570 ЦК України, встановлено і заперечується позивачем, що кошти в сумі 24700 гривень отримані ОСОБА_3 є авансом, тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 зобов'язана сплатити штраф у розмірі 100% авансового платежу не відповідають ні умовам договору ні вказаним вище нормам Закону.

Крім того, позивачем не доведено наявність вини ОСОБА_3 в не укладенні договору. З матеріалів справи слідує, що укладення договору купівлі-продажу унеможливило накладення арешту на спірне майно державним виконавцем ще 01.12.2015 року.

Ухвалюючи рішення про відмову в стягненні пені за несвоєчасне повернення завдатку у розмірі 10% від суми, що підлягає поверненню за кожен день прострочення виконання, суд першої інстанції взяв до уваги покази свідка ОСОБА_6, який пояснив, що в його присутності у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Живцової Н.М., позивач відмовився отримувати грошові кошти в розмірі 24 700,00 грн, а вимагав повернення їх в розмірі 49 400,00 грн.

Вказані покази свідка позивачем не спростовані належними та допустими доказами, тому у суду були відсутні підстави стягувати визначену позивачем пеню.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часкове задоволення позовних вимог, оскільки рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих сторонами доказів, досліджених в судовому засіданні. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України Херсонський апеляційний суд у складіколегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: О.А. Кузнєцова

Л.А. Приходько

Повне судове рішення складено 01 квітня 2019 року

Суддя: І.В. Вейтас