Єдиний унікальний номер 229/1476/18
Номер провадження 22-ц/804/464/19
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

04 січня 2019 року м. Бахмут Донецької області

Суддя Донецького апеляційного суду Соломаха Л.І., розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 28 вересня 2018 року у справі № 229/1476/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "БалТранс" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди (суддя першої інстанції Петров Є.В.), -

В С Т А Н О В И В:

Дружківським міським судом Донецької області 28 вересня 2018 року ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "БалТранс" (далі ТОВ "БалТранс") про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди (а.с. 147 - 156).

На зазначене судове рішення позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 02 січня 2019 року (а.с. 180). Справа передана судді - доповідачу 03 січня 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні 28 вересня 2018 року було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (а.с. 146). Повне судове рішення складено 05 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга позивачем подана до суду першої інстанції 26 грудня 2018 року (а.с. 166), тобто в межах строку, встановленого частиною 1 ст. 354 ЦПК України.

Апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення справляється судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір".

Відповідно до п. 3 частини 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем документ про сплату судового збору до апеляційної скарги не додано.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Дружківського міського суду Донецької області від 28 вересня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 166 - 171), тобто:

- визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ "БалТранс" від 21 березня 2018 року № 4П про його звільнення, поновити його на посаді начальника ділянки ТОВ "БалТранс";

- стягнути з ТОВ "БалТранс" на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 02 березня 2018 року по день поновлення на роботі та єдиний соціальний внесок у повному обсязі з усієї суми заробітної плати;

- стягнути з ТОВ "БалТранс" на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн. (а.с. 1 - 3)

З матеріалів справи встановлено, що наказом № 3П від 02 березня 2018 року позивач був поновлений на роботі на посаді начальника ділянки ТОВ "БалТранс" на підставі постанови апеляційного суду Донецької області від 01 березня 2018 року (а.с. 14). Наказом № 4П від 21 березня 2018 року він був звільнений з роботи з 21 березня 2018 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 15). Тобто, заявляючи позовні вимоги про його поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 02 березня 2018 року по день поновлення на роботі, позивач фактично просить стягнути: 1) заробітну плату за час вимушеного прогулу з 02 березня 2018 року по 21 березня 2018 року, коли він згідно його пояснень фактично не був допущений до роботи; 2) за період з 22 березня 2018 року по день поновлення на роботі середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до ст. 235 КЗпП України у звязку із незаконним звільненням.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII з пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" виключено слова "за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин".

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 30.11.2016 року у справі № 6-1121цс16 щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", стягнення заробітної плати, про що зазначається в пункті 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", не є тотожнім стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В постанові від 25.04.2018 року у справі № 243/9232/17 Верховний суд також зазначив, що за подання позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки позивачі від сплати судового збору не звільняються, оскільки це є компенсація за порушені права, а не заробітна плата.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, у цій справі з позовних вимог про стягнення з ТОВ "БалТранс" середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22 березня 2018 року по день поновлення на роботі, єдиного соціального внеску та моральної шкоди позивач від сплати судового збору не звільнений.

Відповідно до п/п 6 п. 1 частини 2, частини 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VІ "Про судовий збір" з апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п/п 1, 2 п. 1 частини 2, частини 1 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою:

- позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду;

- позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до частини 3 ст. 6 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VІ "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивач звернувся до суду з позовом 19 квітня 2018 року (а.с. 1 - 3).

Відповідно до ст. 7 Закону України від 07.12.2017 року № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року встановлено у розмірі 1 762 гривні.

Тобто, з позовних вимог немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди підлягає сплаті судовий збір у розмірі 704,80 грн. (1 762 грн. х 0,4).

Заявляючи позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у звязку із незаконним звільненням за період з 22 березня 2018 року по день поновлення на роботі, позивач розрахунок суми середнього заробітку ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не зробив. Відомості про заробітну плату позивача за два місяці, що передували його звільненню, для розрахунку середньоденної заробітної плати в матеріалах справи відсутні. Яку суму єдиного соціального внеску він просить стягнути з відповідача ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі також не зазначено.

Відповідно до частини 2 ст. 6 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Визначаючи попередньо розмір судового збору, який підлягає сплаті з позовних вимог майнового характеру про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 22 березня 2018 року по день поновлення на роботі, єдиного соціального внеску, апеляційний суд виходить з мінімального розміру ставки судового збору, яка на час звернення позивача до суду складала 704,80 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: 1 762 х 0,4).

Враховуючи зазначене, з апеляційної скарги на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 28 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 має сплатити судовий збір у розмірі 2 114,40 грн. (704,80 + 704,80) х 150%).

Клопотання про звільнення від сплати судового збору відповідно до ст. 8 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" з зазначенням відповідних правових підстав позивачем не заявлено.

Відповідно до частини 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, викладених у статті 356 цього Кодексу, суддя протягом п'яти днів з дня надходження до суду апеляційної скарги постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Отже, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 необхідно залишити без руху та надати йому строк для сплати судового збору в розмірі 2 114,40 грн.

Керуючись ст. 357, ст. 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 28 вересня 2018 року у справі № 229/1476/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "БалТранс" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для сплати судового збору в розмірі 2 114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 40 коп. - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: отримувач - Бахмутське УК/м. Бахмут/22030101, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37868870, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 0033, ПІБ та адреса (для фізичної особи), поле "призначення платежу" заповнюється таким чином: *; 101; реєстраційний номер облікової картки платника податків; судовий збір, за заявою ________ (ПІБ чи назва установи, організації заявника), Донецький апеляційний суд (м. Бахмут).

Розяснити позивачу ОСОБА_1, що у разі несплати судового збору у десятиденний строк з дня вручення копії ухвали суду апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Л.І. Соломаха