Справа №199/8236/18
Провадження № 2/201/1408/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

05.12.2018р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з АНД районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. №2, 3).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 10.12.2018р. вищезазначена позовна заява була залишена без руху та позивачу запропоновано усунути недоліки.

Позивачем 08.01.2019р. було надано заяву про усунення недоліків позовної заяви після чого ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.01.2019р. було відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання (а.с. № 26).

Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 30.04.2011р. в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 159. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з липня 2018р. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що в позивача з відповідачкою різні погляди на шлюб та сім'ю, через що виникли постійні сварки, що негативно впливають на дитину. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. Майнових спорів між сторонами також не існує.

Позивач наданій суду заяві 21.03.2019р. позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати та винести рішення 21.03.2019р. за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, зазначив, що строк для примирення сторонам не потрібен, оскільки родина розпалася остаточно та позивач бажає створити нову сім'ю (а.с. № 29).

Відповідачка в наданій до суду 21.03.2019р. заяві проти задоволення позову не заперечувала, зазначила період (липень 2018р.) припинення шлюбних стосунків, зазначила, що сторонам не потрібний строк на примирення, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_2. Також у своїй заяві просила розглянути справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 31).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200, ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що 30.04.2011р. сторони зареєстрували шлюб в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 159 (а.с. №25).

Сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 24).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на подружні стосунки та сімейні цінності, втрата почуття любові та взаємоповаги, через що виникли постійній сварки у сім'ї та призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо, дитина проживає разом з відповідачкою.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з липня 2018р. (майже два року назад), і з цього часу більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився та на даний час бажає створити нову сім'ю, а відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилась на розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв'язку із визнанням відповідачкою позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачу 50% від сплаченого судового збору при подачі даного позову по квитанції № 7 від 24.10.2018р. в розмірі 352 грн. 40 коп. (а.с. №1).

Крім того, суд вважає за можливе не стягувати з відповідачки на користь позивача частину понесених ним при подачі позову судових витрат по сплаті судового збору, що залишилась після повернення позивачу, а саме в розмірі 352 грн. 40 коп., оскільки позивач у своїй заяві до суду від 21.03.2019р. просив не стягувати з відповідачки понесені позивачем судові витрати (а.с. №29).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, ч.1 ст. 142, ч. 3 ст. 200, ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30.04.2011р. в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 159 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки ОСОБА_2 залишити - «ОСОБА_2».

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за квитанцією № 7 від 24.10.2018р. на розрахунковий рахунок 4003, МФО отримувача 899998, код отримувача 37989300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач УК в АНД р.м.Дніпра/АНД р/22030101, призначення платежу - судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. - повернути ОСОБА_1 (РНОКПП-НОМЕР_1) в розмірі 50% від сплаченої суми, а саме 352 грн. 40 коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.