Справа № 635/7691/18
Провадження № 2/635/403/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

представник позивача ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, який уточнила, та остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000,00 грн., щомісяця, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на дитину за минулий період з вересня 2018 року по лютий 2019 року включно у розмірі 21591,06 грн. та в подальшому у розмірі 3800,00 грн. на місяць.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона разом з відповідачем є батьками малолітнього сина ОСОБА_4, що народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року від шлюбу, зареєстрованого у відділі реєстрації актів громадського стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 12 червня 2010 року, актовий запис № 697. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з травня 2018 року. В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває справа про розірвання шлюбу, по якій рішення ще не прийнято. Дитина знаходиться на утриманні та проживає разом з позивачем. Спору щодо проживання дитини з матір'ю між сторонами не має. З моменту залишення родини відповідач підтримує стосунки с сином, але матеріальну участь у вихованні дитини приймає вкрай нерегулярно. Щомісячні витрати на виховання дитини складаються з витрат на продукти харчування і непродовольчі товари та становлять 4000,00 грн. Також позивач несе додаткові витрати на утримання сина у вигляді оплати навчання у Харківському приватному навчально-виховному комплексі «Вересень» Харківської області, оскільки відповідач відмовився надавати згоду на реєстрацію місця проживання дитини за адресою АДРЕСА_1, що унеможливило навчання дитини у гімназії № 116, за якою закріплена територія обслуговування за вказаною адресою. Вартість навчання у НВК «Вересень» на 2018-2019 навчальний рік складає 80 000,00 гривень, по 6600,00 гривень на місяць, половину з яких повинен нести відповідач. В листопаді 2018 року син висловив бажання займатись катанням на ковзанах і припинив заняття тенісом. Навчання катання на ковзанах проходить в РЦ «Шато-Ледо» і відвідує каток в середньому 6 разів на місяць. У січні варіть занять склала 1077,23 грн. за 6 відвідувань, у лютому за три заняття вартість склала 504,89 грн. Додаткові витрати на дитину за минулий період з вересня 2018 року по лютий 2019 року включно склали 21591,06 грн. та в подальшому необхідно по 3800,00 грн. на місяць з кожного з батьків. Відповідач працює у Харківській дирекції ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування», має достатній дохід для сплати аліментів та покриття додаткових щомісячних витрат на утримання дитини у загальному розмірі 7100 грн.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2018 року відкрито провадження по справі.

Відповідач подав суду відзив на позов та заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, де вказав, що вимоги позивача визнає частково; не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000,00 грн. починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення щомісячних додаткових витрат на дитину. В обґрунтування вказав, що після фактичного припинення із позивачем шлюбних відносин він продовжує спілкуватися зі своїм сином та повністю приймає участь у його житті та постійно матеріально забезпечує потреби дитини. Вважає, що позивачем не було обґрунтовано належним чином свої позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат. Крім того, вказав, що у травні 2018 року, відповідно до договору дарування квартири від 02.05.2018 року було здійснено передачу у власність квартири за адресою: АДРЕСА_2 батькам позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тому вважає, що жодних перешкод у реєстрації позивача за даною адресою немає. Відповідно до листа-роз'яснення Міністерства освіти і науки №1/9-292 від 08.05.2018 року вказано, що дитина має право навчатися у закладі на території обслуговування якого вона проживає. Для підтвердження місця проживання дитини може бути пред'явлено як документ, що підтверджує місце проживання саме дитини, так і документ, що підтверджує місце проживання одного із батьків . Однак позивач знехтувала домовленістю з приводу навчального закладу та без його відома відправила сина на навчання до приватного навчального закладу «Вересень». Слід зазначити, що позивач самостійно прийняла рішення з приводу вибору навчального закладу та обрала саме приватний навчальний заклад, за навчання у якому потрібно сплачувати достатню суму коштів.

Представник позивача - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, що викладені в уточненій позовній заяві, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, та вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 2000,00 грн. на місяць, в задоволенні стягнення додаткових витрат на дитину заперечував з підстав викладених ним письмово у запереченнях.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про його народження серії НОМЕР_3, що видано - 09 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 4250 від 09 листопада 2011 року.

Також суду в якості доказів надано: договір № 1/1-2018/2019 від 01 вересня 2018 року на навчання в Харківському приватному навчально-виховному комплексі «Вересень» та додаткову угоду до договору №1/1-2018/2019 від 01 вересня 2018 року, що укладені позивачем та директором навчального закладу; квитанції про попередню оплату за безлімітне катання та погодинну оплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при цьому відповідно до частини другої цієї статті аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини, відповідач є батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і зобов'язаний її утримувати, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина у розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття ОСОБА_4.

В задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину за минулий період з вересня 2018 року по лютий 2019 року включно у розмірі 21591,06 грн. та в подальшому у розмірі 3800,00 грн. на місяць суд відмовляє виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Враховуючи, що позивач не надала допустимих та належних доказів на підтвердження, що додаткові витрати на дитину викликані обставинами які є особливими, зокрема у зв'язку із розвитком певних здібностей дитини, що досягнуті в спорті, науці, та підтвердженні дипломами, грамотами тощо, тому суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_4, при цьому суд виходить з тих обставин, що сам по собі факт отримання освіти у приватному навчальному закладі не вказує на наявність у дитини таких здібностей та необхідності їх розвитку, а відвідування катка із залученням інструктора є лише проведенням дитиною дозвілля. Також суд враховує, що позивач не надала доказів про те, що вони з відповідачем мали домовленість щодо оплати навчання їх сина у приватному навчальному закладі і відповідач не виконує умови такої домовленості. Інших обставин, які є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину позивач також не зазначила.

На підставі викладеного, суд частково задовольняє вимоги позивача, питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 185 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5, виданий 07 жовтня 2010 року ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданий Дніпропруднівським РВ 16 лютого 2000 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4.

Повне судове рішення складено 31 березня 2019 року.

Суддя О.М. Пілюгіна