Справа № 479/1240/18 н/п2/517/69/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Гончар І.В.

при секретарі Заболотній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 19 лютого 2015 року виконавчим комітетом Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис № 01

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачкою.

Спільне життя сторони припинили у грудні 2016 році, причиною слугувало те, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, яка призводила до постійних сварок. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, так як кожен із сторін живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування.

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб та не надавати строк для примирення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив до суду не подавала, надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не прийняла мір для збереження сім`ї.

Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141-142, 197, 200, 247, 259, 263, 265, 273, 280-283 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований виконавчим комітетом Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області , актовий запис № 01 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці ОСОБА_2 залишити прізвище " ОСОБА_2 ".

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я