Справа № 336/7793/18
Провадження № 2-во/334/101/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Шевченківський районний суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Зарютіна П.В., при секретарі Чернишовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Краматорський міський відділ державної виконавчої служби, про зняття арешту з транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль.

26 жовтня 2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у зазначеній справі постановлено рішення, яким вище зазначену позовну заяву було задоволено та визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Geely», модель СК 1,5, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов L6T7524S7ВN035181, cедан, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САК119730, видане ВРЕР № 1 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 04.10.2011 року.

14 грудня 2018 року на адресу суду надійшла позовна заява про зняття арешту з транспортного засобу. В позовній заяві позивач просить суд зобовязати Краматорський міський відділ державної виконавчої служби зняти арешт з автомобіля марки «Geely», модель СК 1,5, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов L6T7524S7ВN035181, cедан, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САК119730, видане ВРЕР № 1 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 04.10.2011 року, що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Литвяк М.М. від 13.03.2014р. при примусовому виконанні виконавчого листа №2/257/2599/13, виданого 15.11.2013р. Київським районним судом м. Донецька.

Позивач зазначає, що накладення арешту порушує законні права та інтереси, позбавляє законного права розпоряджатися вищевказаним транспортним засобом.

04 січня 2019р. ухвалою суду було відкрите провадження у справі та призначено підготовче засідання.

23 січня 2019р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися, позивач не висловив згоду на заочний розгляд справи.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за за-хистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі до-казів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або запере-чень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2017 року було визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Geely», модель СК 1,5, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов L6T7524S7ВN035181, cедан, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САК119730, видане ВРЕР № 1 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 04.10.2011 року.

На даний час вище зазначений автомобіль зареєстрований за попереднім власником ОСОБА_2.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_4 від 13.02.2014р., на підставі виконавчого листа №2/257/2599/13, виданого 15.11.2013р. Київським районним судом м. Донецька, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 та оголошено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Через проведення антитерористичної операції в окремих районах Донецької та Луганської областей, 22.06.2016р. було створено виконавчу групу по виконанню повноважень відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, який переміщено на територію підконтрольну Українській владі, та які покладено на Краматорський міський відділ державної виконавчої служби.

За змістом ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.1ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним (ч.4ст.41 Конституції України).

Згідно з ч.1ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

У відповідності до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

За змістом п. 11 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

Враховуючи той факт, що рішенням, яке набрало законної сили, Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2017 року було визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Geely», модель СК 1,5, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов L6T7524S7ВN035181, cедан, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САК119730, видане ВРЕР № 1 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 04.10.2011 року, суд приходить до висновку про законність вимоги позивача про зняття арешту з вище вказаного автомобіля.

Керуючись ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 391 ЦК України, ст.ст. 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, пр. Моторобудівниківв, 83, РНОКПП: НОМЕР_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_3), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_4) третя особа Краматорський міський відділ державної виконавчої служби (м. Краматорськ, вул. Академічна, 20, ), про зняття арешту з транспортного засобу задовольнити.

Зобовязати Краматорський міський відділ державної виконавчої служби зняти арешт з транспортного засобу (автомобіль) марки «Geely», модель СК 1,5, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов L6T7524S7ВN035181, cедан, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САК119730, виданого ВРЕР № 1 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 04.10.2011 року, що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Литвяк М.М. від 13.03.2014р. при примусовому виконані виконавчого листа №2/257/2599/13, виданого 15.11.2013р. Київським районним судом м. Донецька.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Зарютін