ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1820/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участі секретаря судового засідання Догадайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Петриківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на обєкт нерухомості в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

11.12.2018 до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Петриківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок № 27, що знаходиться за адресою: вул. Широка в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.05.1997 померла її мати ОСОБА_2. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться на земельній ділянці розташованій за адресою: с. Єлизаветівка вул. Широка, буд. 27 Петриківського району Дніпропетровської області. Вказаний будинок належав померлій на підставі Договору купівлі-продажу від 30.10.1979, посвідчений секретарем Єлизаветівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в книзі за № 115. Право власності за останньою було зареєстровано в «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 18.09.1987, згідно рішення виконавчого комітету Царичанської районної ради № 271 від 03.07.1987.

Зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку ''А-1'', загальною площею - 47,3 кв.м., житловою - 32,6 кв.м., нежитлової прибудови ''а-1'', душу ''Б-1'', навісу ''В-1'', альтанки ''Г-1'', навісу ''Д-1'', вбиральні ''Е-1'', підвалу ''З-1'', №1-свердловини, № 2- воріт, № 3 - хвіртки, № 4 - огорожі.

На випадок смерті мати заповіту не залишила.

Позивач є єдиною спадкоємицею. При цьому, фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала та була зареєстрована за однією адресою разом з померлою. Звернувшись до нотаріуса для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, вона отримала відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок, які підтверджували б належність цього майна спадкодавцеві.

Враховуючи вказані обставини позивач просить визнати за нею право власності на вищезазначений житловий будинок в цілому в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач - Єлизаветівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області в судове засідання також не з`явилися, проте надали до суду заяву, про розгляд справи за відсутності їх представника, просили розглянути справу за наявними матеріалами.

Третя особа Петриківська державна нотаріальна контора надіслала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, з позовними вимогами ознайомлені.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, за життя ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, вчиненого 30.10.1979 придбала житловий будинок в с. Єлизаветівка Царичанського району, відповідно до якого ОСОБА_3 продала його, а ОСОБА_2 купила. Зазначений договір було нотаріально посвідчено 30.10. 1979 секретарем виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_4, зареєстрованого за реєстровим № 115.

Відповідно до копії рішення № 271 виконавчого комітету Царичанської районної ради народних депутатів від 03.07.1987 «Про оформлення прав власності на житлові будинки громадян села Єлизаветівка» вирішено оформити видачу власникам житлових будинків села Єлизаветівка свідоцтв про право особистої власності в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації.

В послідуючому судом було зясовано, що право власності на житловий будинок № 27, що розташований за адресою: вул. Широка в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області було зареєстровано 18.09.1987 в бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності від 18.09.1987, виданого згідно вищезазначеного рішення виконавчого комітету Царичанської районної ради, що відповідно узгоджується з листом ОКП ''Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації'' від 22.06.2018.

10.05.1997 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ № 100213, видане 12.05.1997 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається: із житлового будинку ''А-1'', загальною площею - 47,3 кв.м., житловою - 32,6 кв.м., нежитлової прибудови ''а-1'', душу ''Б-1'', навісу ''В-1'', альтанки ''Г-1'', навісу ''Д-1'', вбиральні ''Е-1'', підвалу ''З-1'', №1-свердловини, № 2- воріт, № 3 - хвіртки, № 4 - огорожі, який розташований за адресою: с. Єлизаветівка вул. Широка, буд. 27 Петриківського району Дніпропетровської області.

Правовідносини, що є предметом спору за встановлених судом обставин регулюються Розділом VII "Спадкове право" Цивільного кодексу України УРСР 1963 року, оскільки спадщина відкрилася до 1 січня 2004 року.

Згідно ч.1 ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. ст. 527, 529 ЦК України (1963 року), спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, зокрема діти померлого.

Положення ст. 548 ЦК України (1963 року) тлумачить, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла у спосіб подання до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини письмової заяви від 10 жовтня 1997 року про прийняття спадщини за законом, позивач ОСОБА_1, яка являється донькою померлої, що узгоджується з інформацією, наявною в матеріалах справи, Петриківської державної нотаріальної контори від 26.12.2018 № 2068/01-16.

Із копії свідоцтва про народження серія ІІ-ШК № 300974 виданого 21.03.1968 встановлено, що ОСОБА_1 дійсно являється донькою померлої, де в графі ''батьки'' матірю зазначено ОСОБА_2 (а.с.7).

14.10.1989 Позивач одружилася та змінила своє дівоче прізвище ''Танасієнко'' на ''Шматченко'', згідно копії свідоцтва про одруження серія ІІІ-КИ № 346036, виданого 14.10.1989 (а.с.9).

В силу статті 529 ЦК України (1963 року), ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, на майно померлої 10.05.1997 ОСОБА_2

Таким чином, будь-яких інших спадкоємців за заповітом чи за законом, окрім позивача судом не встановлено. Доказів в спростування даних обставин матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963) року, визнається що спадкоємець прийняв спадщину: зокрема якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивач 30.10.2018 звернувшись до державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_2, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок (а.с. 23).

Суд зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Право фізичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

До матеріалів справи позивачем долучено облікову картку обєкта погосподарського обліку, де зазначено, що саме ОСОБА_2 є головою домогосподарства з реєстрацією місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 (з відміткою про вибуття 10.05.1997 у звязку зі смертю). Членом домогосподарства також є ОСОБА_1, тобто позивач (а.с.18-19).

Згідно довідок виданих Єлизаветівською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області від 30.10.2018, 31.10.2018 встановлено, що ОСОБА_2 являється господаркою домоволодіння зареєстрованого в погосподарській книзі № 805 за адресою: вул. Широка, буд. 27 в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області до дня її смерті - 10.05.1997. ОСОБА_1 (позивач) проживала за цією ж адресою разом зі своєю матірю ОСОБА_2 до дня її смерті (а.с. 15-16).

Згідно Розпорядження сільського голови Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 18.02.2016 № 13-р ''Про перейменування вулиць'' вулицю ''Чапаєва'' перейменовано на вулицю ''Широку'' (а.с.17).

Окрім цього, відповідно до рішення № 50 виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 22.12.2015 ''Про присвоєння поштової адреси обєкту'' раніше присвоєна поштова адреса обєкту нерухомого майна: вул. Широка буд. № 27 с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області залишається незмінною (а.с.21).

За таких обставин, позивачем обгрунтовано належність спірного будинку ОСОБА_7, право власності якого зареєстровано в установленому законом порядку, на теперішній час він знаходиться в користуванні позивача, але в останньої відсутні правовстановлюючі документи.

З огляду на викладене, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім`я померлої, позивач позбавлена можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку, з метою забезпечення права на спадщину, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Судовий збір сплачено в повному обсязі, клопотань про розподіл судових витрат не надходило.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 79, 80, 81, 89 та 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 524, 527, 529, 548, 549 ЦК України (1963 року) суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Петриківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на обєкт нерухомості в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) право власності на домоволодіння, яке складається з: житлового будинку ''А-1'', загальною площею - 47,3 кв.м., житловою - 32,6 кв.м., нежитлової прибудови ''а-1'', душу ''Б-1'', навісу ''В-1'', альтанки ''Г-1'', навісу ''Д-1'', вбиральні ''Е-1'', підвалу ''З-1'', №1-свердловини, № 2- воріт, № 3 - хвіртки, № 4 - огорожі, що розташоване на земельній ділянці за адресою: с. Єлизаветівка вул. Широка, 27 Петриківського району Дніпропетровської області, у порядку спадкування за законом, після померлої 10 травня 1997 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_8