АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/104/19Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Храпка В. Д., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюха В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області на ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року у справі за позовом Першого заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування наказів Головного управління Держземагенства у Черкаській області та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року Перший заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури діючи в інтересах держави в якості позивача звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування наказів Головного управління Держземагенства у Черкаській області та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок.

Просив визнати недійсним і скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 02 вересня 2014 року № 23-3060/14-14 СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0411, площею 45,3811 га в оренду».

Визнати недійсним і скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 02 вересня 2014 року № 23-3059/14-14 СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0131, площею 110,1355 га в оренду».

Визнати недійсним і скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 02 вересня 2014 року № 23-3059/14-14 СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0130, площею 14,7929 га в оренду».

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 45,3811 га кадастровим номером :03:001:0411, що знаходиться в адміністративних межах Великохутірської сільської ради Драбівського району, укладений 22 жовтня 2014 року та скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 110,1355 га кадастровим номером :01:002:0131, що знаходиться в адміністративних межах Великохутірської сільської ради Драбівського району, укладений 26 вересня 2014 року та скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 14,7929 га кадастровим номером :01:002:0130, що знаходиться в адміністративних межах Великохутірської сільської ради Драбівського району, укладений 26 вересня 2014 року та скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року закрито провадження у даній справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, заступника прокурора Черкаської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зокрема зазначає, що спірні договори укладено з фізичною особою; враховуючи субєктний склад учасників процесу та характер даних правовідносин, цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; прокуратура оспорює правомірність відносин, які мали місце в момент набуття ОСОБА_3 земельних ділянок в оренду, а не послідуюче їх використання юридичною особою; посилання суду на правовий висновок Верховного Суду у справі №348/992/16-ц є помилковим, оскільки в тій справі предметом позову є правовідносини, що склалися у ході використання наданої земельної ділянки Фермерським господарством, а не при її наданні в оренду громадянину, як у даній справі; згідно правового висновку ОСОБА_6 Верховного Суду у справі №306/2004/15-ц спори з фізичною особою, яка зареєстрована як підприємець, що стосуються її цивільних прав, як громадянина, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриваючи провадження, суд першої інстанції, прийшов до висновку про те, що фактичним орендарем спірних земельних ділянок є фермерське господарство «Щедра Нива», яке є юридичною особою і здійснює господарську діяльність. Отже, з огляду на склад учасників та правовідносин, що між ними склалися, спір, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Оскарженими наказами Головного управління Держземагенства у Черкаській області затверджено документацію із землеустрою та надано земельні ділянки в оренду ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства. Відповідні земельні ділянки передано в оренду ОСОБА_3 за оспореними договорами укладеними 22 жовтня 2014 та 26 вересня 2014 року для ведення фермерського господарства.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч.4 ст.188 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

У свою чергу статтею 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю) крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» (спеціальний нормативно-правовий акт у правовідносинах, пов'язаних зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

Після набуття права власності або права користування земельною ділянкою та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 згаданого Закону).

Тобто, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Зі змісту положень статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» можна зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов'язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Зазначений правовий висновок відображено у постанові ОСОБА_6 палати Верховного Суду від 13 березня 2018 у справі №348/992/16-ц.

Апеляційний суд відхиляє апеляційні доводи про те, що прокуратура оспорює правомірність відносин, які мали місце в момент набуття ОСОБА_3 земельних ділянок в оренду, а не послідуюче їх використання юридичною особою, адже землі фізична особа набула в оренду саме для ведення фермерського господарства, про що прямо вказано як у оспорених наказах Держземагенства, так і в договорах оренди землі. Крім того, здійснення господарської діяльності такою юридичною особою, як фермерське господарство без одержання його засновником земельних ділянок, є неможливим, оскільки сама можливість фізичної особи здійснювати фермерську діяльність пов'язується з одержанням землі сільськогосподарського призначення.

Суд також відхиляє доводи скаржника про те, що посилання суду на правовий висновок ОСОБА_6 Верховного Суду у справі №348/992/16-ц є помилковим, адже у зазначеній справі Верховний Суд надав оцінку підвідомчості спору у правовідносинах, пов'язаних із одержанням земель в оренду фізичними особами та подальше використання цих земель юридичними особами (фермерським господарством) у своїй діяльності, аналогічно як і в справі, що розглядається.

Також апеляційний суд оцінює критично доводи скаржника про те, що згідно правового висновку ОСОБА_6 Верховного Суду у справі №306/2004/15-ц спори з фізичною особою, яка зареєстрована як підприємець, що стосуються її цивільних прав, як громадянина, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, адже в даній справі відповідач ОСОБА_3 є не фізичною особою - підприємцем, а засновником фермерського господарства, правовідносини з приводу чого регламентуються спеціальним нормативно правовим актом Законом України «Про фермерське господарство».

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області - залишити без задоволення, а ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року у справі за позовом Першого заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування наказів Головного управління Держземагенства у Черкаській області та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 3 січня 2019 року.

Судді