Постанова

Іменем України

28 березня 2019 року

м. Київ

справа № 347/2939/14-ц

провадження № 61-19856св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2016 року у складі судді Бельмеги М. В. та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Фединяка В. Д., Горблянського Я. Д., Матківського Р. Й.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником земельної ділянки, що знаходиться в с. Лючки урочище «Клива» Косівського району Івано-Франківської області. На цій земельній ділянці він вирощує картоплю та заготовляють отаву для худоби. Сусідня земельна ділянка належить відповідачу ОСОБА_5, який 04 вересня 2014 року умисно на площі земельної ділянки розміром 0,01 га знищив урожай картоплі та на площі земельної ділянки розміром 0,02 га знищив отаву шляхом умисного наїзду автобусом на насадження урожаю. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати заподіяну шкоду, звернувся з вищевказаним позовом до суду.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_4 просив стягнути з відповідача майнову шкоду за пошкоджену частину урожаю картоплі 0,01 га та отави 0,02 га в с. Лючки на участку «Клива» Косівського районуІвано-Франківської області у розмірі 6 000 грн і моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 500 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди і 300 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення мотивоване тим, що відповідач на ділянці позивача умисно знищив частину урожаю картоплі на площі 0,01 га вартістю 300 грн та урожай отави на площі 0,02 га вартістю 200 грн. При цьому, умисним знищенням відповідачем частини урожаю, позивач переніс психологічний стрес та душевні переживання, які заподіяні внаслідок незаконних дій.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками Косівського районного суду Івано-Франківської області про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач є належним землекористувачем земельної ділянки, визначений розмір заподіяної відповідачем майнової шкоди відповідачем не оспорюється.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У травні 2017 року ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасуватирішення судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, що ОСОБА_4, не довів належними та допустимими доказами своє право на користування спірною земельною ділянкою, а тому його оспорюване право не порушено і він не може вимагати відшкодування збитків.

Крім того, рішенням Лючківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 08 липня 2016 року відмінено рішення органу місцевого самоврядування від 30 червня 2011 року, на яке посилається позивач у своїй позовній заяві.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Короткий зміст встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи

Суди встановили, що відповідно до рішення Лючківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 30 червня 2011 року ОСОБА_6 і ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на ділянці «Клива», «Погарчина», «Погар».

Згідно з довідкою від 20 березня 2015 року виданою виконавчим комітетом Лючківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області ОСОБА_4 користується земельною ділянкою в кількості 1,24 га та сплачує земельний податок.

Відповідно до акта від 10 вересня 2014 року, складеного сільським головою села Лючки Косівського району Івано-Франківської області, членом земельної комісії та дільничим інспектором, встановлено, що 04 вересня 2014 року відповідач ОСОБА_5 в с. Лючки на ділянці «Клива» Косівського району Івано-Франківської області умисно знищив частину урожаю картоплі на площі 0,01 га та урожай отави на площі 0,02 га, який належав позивачу ОСОБА_4

Рішення Лючківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 10 липня 2015 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою» вирішено надати дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Лючки Косівського району Івано-Франківської області ділянка «Клива», площею 0,25 га із земель комунальної власності, категорія земель - землі жирової і громадської забудови.

Згідно з висновком спеціаліста від 25 березня 2015 року вбачається, що ринкова вартість пошкодженого врожаю картоплі з площі 0,01 га і отави з площі 0,02 га в с. Лючки Косівського району Івано-Франківської області могла становити 400 грн, в тому числі картопля вартістю 300 грн, отава вартістю 100 грн.

Відповідно до довідки від 16 вересня 2014 року відділу агропромислового розвитку Косівської районної державної адміністрації, вбачається, що середньостатистична урожайність у районі складала: картоплі 120 ц/га, заготівля сіна 25 ц/га.

Згідно з довідкою від 17 березня 2015 року виданої підприємством райспоживспілки «Ринок» вбачається, що станом на 01 жовтня 2014 року середньо ринкова ціна картоплі становила 2,50 грн.

Відповідно до довідки від 20 березня 2015 року, виданої виконавчим комітетом Лючківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області вбачається, що один центнер отави в с. Лючки Косівського району Івано-Франківської області коштує 200 грн.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги

На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, суди попередніх інстанцій, встановивши, що умисним знищення відповідачем частини урожаю картоплі на площі 0,01 га та урожаю отави на площі 0,02 га, позивачу завдано збитки та внаслідок чого позивачу заподіяно моральну шкоду, дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування таких збитків та, враховуючи конкретні обставини справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вирішено стягнути на користь позивача моральну шкоди у розмірі 300 грн, яка відповідає обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань.

Щодо доводів касаційної скарги

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 про те, що рішенням Лючківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 08 липня 2016 року відмінено рішення органу місцевого самоврядування від 30 червня 2011 року, на яке посилається позивач у своїй позовній заяві, не мають правового значення, оскільки позивач відповідно до довідки від 20 березня 2015 року виданої виконавчим комітетом Лючківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області правомірно користується земельною ділянкою та сплачує земельний податок.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 про те, що розмір заявленої позивачем матеріальної шкоди не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», не заслуговують на увагу, оскільки вказаний Закон не розповсюджується на спірні правовідносини. Крім того, відповідач не заявляв клопотання про долучення інших доказів щодо розміру збитків, не спростував визначений висновком спеціаліста від 25 березня 2015 року розмір збитків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі, ОСОБА_5, в судове засідання місцевого суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Крім того, звертався до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, отже не був позбавлений можливості користуватися своїми правами заявляти клопотання, подавати докази на спростування заявленого розміру збитків.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Заочне рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С.Висоцька

В. В.Пророк