Справа № 176/2375/18
Провадження №2/190/77/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Пятихатки

Дніпропетровської області

Пятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Митошоп В.М.

за участі секретаря Пронської Т.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 профспілкової організації ДП «СхідГЗК» Східної об'єднаної організації професійної спілки працівників атомної енергетики та промисловості України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 профспілкова організація ДП «СхідГЗК» Східної об'єднаної організації професійної спілки працівників атомної енергетики та промисловості України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилається на те, що 21.05.1981 року була прийнята на роботу до ДП «СхідГЗК», 12.12.2004 року її було переведено на посаду комірника механоскладальної дільниці Ремонтно-механічного заводу ДП «СхідГЗК». 27.07.2018 року отримала письмове попередження про зміну в організації виробництва i праці та наступне вивільнення, яким її було повідомлено про те, що Трудовий договір з нею буде розірвано за п. 1 ст. 40 КЗпП. 30.07.2018 року вона звернулася до директора Ремонтно-механічного заводу ДП «СхідГЗК» з письмовим листом, в якому просила перевести її на посаду розподільника механічної дільниці 01а. 26.09.2018 року звернулась з письмовими зверненнями до директора РМЗ ДП «СхідГЗК», Голови ОСОБА_2 профспілкової організації ДП «СхідГЗК» та Генерального директора ДП «СхідГЗК», якими просила захистити її права, як працівника РМЗ ДП «СхідГЗК», так як вона вважає, що має переважне право на залишення на роботі. На свої звернення отримала відповідь, що роботодавцем дотримано процедуру вивільнення працівників. 01.10.2018 року її було ознайомлено з наказом ДП «СхідГЗК» про звільнення у зв'язку зі змінами в організації та виробництва і праці та скорочення чисельності i штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП). Вказаний наказ вважає незаконним, тому просить визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Схід ГЗК» від 27.09.2018 року № 2565-ос «Про звільнення ОСОБА_3В.», поновити її на посаді комірника механоскладальної дільниці РМЗ ДП «СхідГЗК» з 30.09.2018 року, стягнути з ДП «СхідГЗК» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку 273,57 грн. за кожен робочий день вимушеного прогулу, стягнути з ДП «Схід ГЗК» моральну шкоду в poзмірі 10 000, 00 грн. завдану погіршенням права на працю та стягнути судові витрати.

12.11.2018 року представником відповідача ДП «СхідГЗК» подано відзив на позовну заяву в якому вона просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. (а.с.56-70 т.1)

21.12.2018 року ОСОБА_1 надала відповідь на відзив в якому не погоджується з відповідачем про проведений аналіз кваліфікації та продуктивності праці, трудової діяльності всіх працівників, посади та робочі місця, яких підпадали під скорочення, для перевірки правильності визначення переважного права на залишення на роботі працюючих за професією «комірник» у механоскладальній дільниці РМЗ. Вважає, що розрахунок відповідачем загального її трудового стажу є не вірним, оскільки вона працювала на підприємстві з 21.05.1981 року по 30.03.1987 року, з 07.09.1987 року по день звільнення, та має загальний стаж 36 років 10 місяців роботи на підприємстві

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, в судове засідання 28.03.2019р. не явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні 29.01.2019 року додатково пояснила, що роботодавцем не дотримано вимоги ч.1 ст. 40, ст. 42 та ст. 49-2 КЗпП України, оскільки до кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівники, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять всі працівники, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу на підприємстві, а не тільки тих, хто працює в структурному підрозділі, в якому виконував роботу чи обіймав посаду працівник, який підлягає звільненню (а.с.1-4 т.2).В судове засідання 28.03.2019р. представник не явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнавала та просила відмовити у його задоволенні, при цьому пояснила, що в порівняння для визначення переважного права на залишення на роботі працівників РМЗ взято було лише комірників механоскладальної дільниці, в судове засідання 28.03.2019р. представник не явилася надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи ОСОБА_6 у судовому засіданні позов підтримав в повному обємі, в судове засідання 28.03.29019р. не явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії наказу ДП «СхідГЗК» №361 від 20.06.2018 року було створено комісію зі змін в організації виробництва і праці (з удосконалення організаційної структури ДП «СхідГЗК» та його відокремлених і структурних підрозділів, оптимізації штату та чисельності персоналу підприємства) та для визначення переважного права на залишення на роботі працівників підприємства, професії та посади яких підлягають скороченню. (а.с.71 т.1)

Згідно копії наказу директора РМЗ від 02.07.2018 року№355-к було створено комісію з питань оптимізації структури чисельності персоналу та визначення переважного права на залишення на роботі працівників РМЗ , професії та посади яких підлягали скороченню. (а.с.72 т.1)

Згідно копії протоколу від 26.07.2018 року засідання комісії з визначення переважного права на залишення на роботі працівників Ремонтно-механічного заводі, професії та посади яких підлягають скороченню при проведенні змін в організації виробництва та праці у 2018 році, визначено перелік осіб, які підлягатимуть звільненню, а саме, що стосується посади «комірник»: на дільниці виробничо-господарського забезпечення ОСОБА_7, на механоскладальній дільниці ОСОБА_1 та ОСОБА_8, на енерго-механічній дільниці ОСОБА_9, на ковальсько-термічній дільниці - ОСОБА_10, на інструментальній дільниці ОСОБА_11 (а.с.73-74 т.1)

Згідно копії протоколу від 30.07.2018 року засідання комісії з розгляду переважного права на залишення на роботі працівників РМЗ, посади/професії, яких підлягають виключенню зі штатного розпису 01.10.2018 року відповідно до наказу по підприємству від 25.07.2018 року №421 «Про зміну в організації виробництва праці та скорочення штату працівників у РМЗ у ДП «Схід ГЗК» , за результатами розгляду інформації про стаж роботи, виробничих характеристик та наявність переважного права на залишення на роботі, врученню попередження про майбутнє вивільнення підлягало комірникам механоскладальної дільниці ОСОБА_1 та ОСОБА_8, комірнику ковальсько-термічної дільниці ОСОБА_10, комірнику інструментальної дільниці ОСОБА_11 та комірнику дільниці виробничо-господарського забезпечення ОСОБА_7 (а.с.75-76 т.1)

Згідно повірняльної таблиці в порівняння для визначення переважного права на залишення на роботі працівників РМЗ взято лише комірників механоскладальної дільниці : ОСОБА_1 яка має неповну вищу освіту, стаж роботи на підприємстві 31 рік та стаж роботи на посаді 13 років, ОСОБА_8, яка має повну вищу освіту, стаж роботи на підприємстві 6 років та стаж роботи на посаді 1 рік, ОСОБА_12, яка має неповну вищу освіту, стаж роботи на підприємстві 35 років та стаж роботи на посаді 22 роки. (а.с.77т.1)

Наказом генерального директора ДП «СхідГЗК» від 25.07.2018 року №421 «Про зміну організації виробництва і праці та скорочення штату працівників у РМЗ ДП «СхідГЗК» на підприємстві було розпочато процедуру змін в організації виробництва та праці шляхом оптимізації структури та чисельності персоналу РМЗ ДП «СхідГЗК». (а.с.86-87 т.1)

Згідно копії попередження про зміну в організації виробництва і праці та наступне вивільнення, ОСОБА_1 отримала 27.07.2018 року. (а.с.15 Т.1)

Згідно копії заяви ОСОБА_1 від 30.07.2018 року, остання на імя директора ДП «СхідГЗК» (далі - РМЗ ДП «СхідГЗК») написала заяву про переведення її на посаду розподільника механічної дільниці 01а. (а.с.16 т.1)

Згідно копії подання про надання згоди на розірвання трудового договору з працівником від 12.09.2018 року наданого генеральним директором ДП «СхідГЗК» голові ППО ДП «СхідГЗК», з 01.10.2018 року зі штатного розпису керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців і робітників РМЗ ДП «СхідГЗК» виключено та скорочено професію комірника механоскладальної дільниці, за цією професією з 13.12.2004 року працює ОСОБА_1 (а.с.24 т.1)

Згідно копії постанови ППО ДП «СхідГЗК» від 26.09.2018 року про розгляд подання на звільнення ОСОБА_1, ППО ДП «Схід ГЗК» не надано згоду на звільнення ОСОБА_1 з посади комірника механоскладальної дільниці РМЗ ДП «Схід ГК» у звязку з тим, що не надано підтвердження врахування наявності або відсутності переважного права працівника на залишення на роботі при вивільненні в порівняно з іншими працівниками та не запропонуванням іншої посади працівнику. (а.с.25 т.1)

Згідно копії звернення від 26.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до директора РМЗ ДП «СхідГЗК» та до голови ППО ДП «Схід ГЗК» з проханням захистити її права, як працівника РМЗ. (а.с. 17, 19 т.1)

Згідно копії наказу №2565-ос від 27.09.2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади комірника механоскладальної дільниці Ремонтно-механічного заводу ДП «СхідГЗК» з 30.09.2018 року у звязку зі змінами в організації виробництва і праці та скорочення чисельності і штату працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України.

(а.с.14 т.1)

Згідно копії листа вих № 04-01/1089 від 01.10.2018 року РМЗ ДП «СхідГЗК» надало відповідь ОСОБА_1 на її звернення від 26.09.2018 року в якому останній пропонується звернутися до комісії зі змін в організації виробництва та праці (з удосконалення організаційної структури ДП «СхідГЗК» та його відокремлених і структурних підрозділів, організації штату та чисельності персоналу підприємства) та визначення переважного права на залишення на роботі працівників підприємства, професії та посади яких підлягають скороченню. (а.с.18 Т.1)

Згідно копії листа вих № 169 від 01.10.2018 року голова ППО ДП «СхідГЗК» надав відповідь ОСОБА_1 на її звернення від 26.09.2018 року в якому повідомлено, що профспілковий комітет розглянув подання адміністрації на її звернення та Рішення профкому офіційно направлено адміністрації 28.09.2018 року. (а.с. 20 т.1)

Згідно копії подання щодо усунення порушення вимог трудового законодавства від 03.10.2018 року ППО ДП «Схід ГЗК», останні вимагають негайно скасувати наказ №2565-ос від 27.09.2018 року «Про звільнення ОСОБА_1В.», як такий, що виданий з порушенням ч. 1 ст. 43 КЗпП України та п. 3.1 чинного Колективного договору; поновити ОСОБА_1 на посаді, яку вона займала до звільнення, або за її згодою на рівноцінній. (а.с.26 т.1)

Згідно копії листа ДП «СхідГЗК» на імя ОСОБА_1 вих. № 18/8287 від 04.10.2018 року щодо захисту її прав, як працівника РМЗ під час скорочення, повідомлено, що згідно з наказом в.о. генерального директора ДП «СхідГЗК» від 25.07.2018 №421 «Про зміну в організації виробництва i праці та скорочення штату працівників у РМЗ ДП «СхідГЗК» на підприємстві було розпочато та проведено зміни в організації виробництва та праці шляхом оптимізації структури та чисельності персоналу РМЗ. Додатком 2 до цього наказу було виключено з 01.10.2018 зi штатного розпису керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців і робітників РМЗ. На виконання вищевказаного наказу на підприємстві була створена комісія, щодо визначення переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників РМЗ. Згідно штатного розпису робітників ремонтно-механічного заводу у механоскладальній дільниці кількість штатних одиниць за професією «комірник» складала 2 штатні одиниці. У результаті аналізу було визначено, що переважне право на залишення на роботі має ОСОБА_12, яка має 22 роки стажу за даною професією та загальний стаж роботи на підприємстві 35 років, в той час ОСОБА_1 має стаж роботи за професією 13 років, загальний стаж 31 рік. Окрім того повідомлено, що з моменту отримання Попередження і по дату звільнення, ОСОБА_1 не надала згоду на переведення її на будь-яке вакантне місце, яке б відповідало її кваліфікації та відмовилася від запропонованих вакансій. (а.с.22-23 т.1)

Згідно копії листа ДП «СхідГЗК» вих №18/8421 від 10.10.2018 року на подання ППО ДП «Схід ГЗК» щодо усунення порушення вимог трудового законодавства, вважають, що постанова ППО від 26.09.2018 року № 31-2 є необґрунтованою, оскільки рішення профспілкового органу про відмову в надані згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування фактичних обставин за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. (а.с.27-28 Т.1)

Згідно копії трудової книжки на імя ОСОБА_1, остання з 01.03.2006 року переведена на посаду комірника механоскладальної дільниці РМЗ. Та працювала до 30.09.2018 року. (а.с.31-35 Т.1)

Згідно копій розписок, ОСОБА_1 було ознайомлено з наявними вакансіями в підрозділах ДП «Схід ГЗК» під розпис станом: на 06.08.2018 року, на 13.08.2018 року, на 20.08.2018 року, 27.08.2018 року, на 03.09.2018 року, на 10.09.2018 року та на 24.09.2018 року. (а.с.92-95 т.1)

Згідно повідомлення ДП «Схід ГЗК» від 25.02.2019р. на 27.07.2018р. в штатному розписі було 65 одиниць комірників, з яких в ремонтно механічному заводі було 15 одиниць комірників, та при реорганізації було виключено зі штатного розпису 1 одиницю комірника в ремонтно механічному заводі, 1 одиницю в гідрометалургійному заводі та 1 одиницю в службі безпеки. (а.с.34-35.т.2.)

Розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з'ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Згідно ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім"ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації…

Згідно ч.1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства. Установи, організації), 2.5,7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник... Рішення виборного органу первинної профспілкової організації про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим . У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації …

Як вбачається з матеріалів справи при звільненні ОСОБА_1 в порівняння бралися лише комірники механоскладальної дільниці а не в цілому комірники ДП «Схід ГЗК».

При звільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП діють переваги на залишення на роботі, що встановленні ст. 42 КЗпП.

До кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівники, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять всі працівники, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу на підприємстві, а не тільки тих, хто працює в структурному підрозділі, в якому виконував роботу чи обіймав посаду працівник, яких підлягає звільненню. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року справа №382/1039/16-ц.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують місяцю, з якого пов'язана відповідна виплата.

Згідно довідки ДП «СхідГЗК» № 909 від 06.11.2018 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 274 грн. 19 коп. (а.с.158 Т.1)

Враховуючи, що середньоденна заробітна плата позивача становить 274 грн. 19 коп. а кількість робочих днів з моменту звільнення по день постановки рішення суду становить: у жовтні 2018 року 22 робочих дня, у листопаді 2018 року 22 робочих дня, у грудні 2018 року 22 робочих дня, у січні 2019 року 21 робочий день, у лютому 2019 року 20 робочих днів, у березні 2019 року 19 робочих днів, загальна кількість робочих днів 126*274,19= 34 547 грн. 94 коп. Отже загальна сума втраченого заробітку за час вимушеного прогулу складає 34 547 грн. 94 коп.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., які ґрунтуються в тім, що новина про майбутнє звільнення та протиправне звільнення з роботи призвело до душевних страждань та погіршенням стану здоровя позивачки, у звязку з чим остання з 11.09.2018 року по 25.09.2018 року перебувала на лікуванні у лікаря нарколога, з 10.10.2018 року по 22.10.2018 року перебувала на амбулаторному та стаціонарному лікуванні у лікарів терапевта та невропатолога з діагнозом «Судинна криза, ситуаційно-обумовлений астеноневратичний синдром», підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, тому суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди у сумі 1000,00 грн. буде відповідати перенесеним позивачем моральних страждань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулося з порушенням вимог чинного законодавства, тому її позов підлягає задоволенню.

Згідно з п.п.2, 4 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, а також про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведення на іншу роботу працівника.

Згідно ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позові судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.12,80,81,263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 профспілкова організація ДП «СхідГЗК» Східної об'єднаної організації професійної спілки працівників атомної енергетики та промисловості України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 27.09.2018 року №2565-ос «Про звільнення ОСОБА_1В.»

Поновити ОСОБА_1 на посаді комірника механоскладальної дільниці Ремонтно-механічного заводу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» з 30 вересня 2018 року.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 34 547 грн. 94 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу допустити до негайного виконання, у межах суми платежу, не більше ніж за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Пятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя