БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/8/19
Справа № 356/369/18
Р І Ш Е Н Н Я (заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2019 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р. М.

При секретарі Настич Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до ордеру на жиле приміщення № 1569 від 13.05.1997 року позивачі по справі разом з відповідачем - ОСОБА_4 являються користувачами квартири за адресою: АДРЕСА_1. Разом з тим, відповідач у квартирі фактично не проживає з березня 2003 року та особистих речей в ній не зберігає. Фактичне місце проживання останнього позивачам невідоме. В обґрунтування своїх вимог посилаються на положення ст.ст. 107, 167 ЖК України, ст. 405 ЦК України, та вказують, що не вчинення відповідачем дій по зняттю з реєстрації у спірній квартирі порушує вимоги ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відтак, просять суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, разом з позовною заявою подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги по справі підтримали (а.с.5,6,52,54).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином в розумінні ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.42,48,58).

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням http://be.ko.court.gov.ua., а також поштою рекомендованим листом з повідомленням (а.с.40,44,47,56).

Так, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачі проти такого порядку не заперечували, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з'явився, не повідомив причини своєї неявки та не подав відзив.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які позивачі посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що у відповідності до ордеру на жиле приміщення № 1569, виданого 13.05.1997 року виконавчим комітетом Березанської міської Ради народних депутатів громадянину ОСОБА_4, його дружині ОСОБА_5, а також дочкам - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які, відтак, є членами його сім'ї в розумінні ч. 2 ст. 64 ЖК України, було надано право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Як вбачається з наданого суду свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Березанського міського управління юстиції Київської області 12.03.2003 року, запис № 12, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано 12.03.2003 року, прізвище дружини після розірвання шлюбу - «ОСОБА_2» (а.с.8).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області 30.08.2007 року, актовий запис № 10, ОСОБА_2 уклала шлюб, змінивши прізвище на «ОСОБА_2» (а.с.10).

В свою чергу, у відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області 27.02.2009 року, актовий запис № 26, ОСОБА_3 27.02.2009 року уклала шлюб, змінивши прізвище на «ОСОБА_3» (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_4 за вказаною в позові адресою: АДРЕСА_1, фактично не проживає, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов від 21.12.2017 року № 1911, від 22.01.2018 № 60, від 20.02.2018 року № 204, від 21.03.2018 року № 338, від 24.04.2018 року № 453, від 24.05.2018 року № 612 (а.с.15-20).

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Так, кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Частиною 1 статті 9 ЖК України передбачено право громадян на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Як визначено нормами ч. 1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно положень ст. 72 ЦК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов'язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач, набувши право користування спірним житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, як наймач на підставі ордеру № 1569, виданого 13.05.1997 року виконавчим комітетом Березанської міської Ради народних депутатів, не маючи перешкод в користуванні ним, понад 6 місяців там не проживає, своїх речей там не зберігає, витрат по його утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування спірним жилим приміщенням, не вчиняє.

З огляду на викладене суд вважає, що ОСОБА_4 втратив інтерес до спірного житла, поважних причин відсутності відповідача у вказаній квартирі в судовому засіданні не встановлено, відтак, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 58, 64, 71, 72 ЖК України, ст. 15 ЦК України, ст.ст. 4-5, 11-13, 76-83, 128, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3), які проживають за адресою: АДРЕСА_1 понесені ними судові витрати у сумі по 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок кожному.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Р. М. Лялик