Номер провадження: 22-ц/813/932/19
Номер справи місцевого суду: 523/3008/18
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Одеської філії про визнання недійсним договору іпотеки та скасування заборони відчуження,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Одеської філії, в якому просила визнати недійсним іпотечний договір від 28.08.2008 року, укладений між ТОВ Укрпромбанк та ОСОБА_3 щодо квартири АДРЕСА_1 та скасувати заборону відчуження нерухомого майна, накладену 28 серпня 2008 року за реєстровим №1504 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В. відносно відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є власником квартири, однак лише у лютому 2018 року їй стало відомо про укладення оспорюваного договору іпотеки між відповідачем та її колишнім чоловіком у період перебування їх у шлюбі без її згоди та повідомлення, при тому, що квартира була придбана виключно за її особисті кошти.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано недійсним іпотечний договір від 28.08.2008 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (ТОВ Укрпромбанк) та ОСОБА_3 щодо квартири АДРЕСА_1 .

Скасовано заборону відчуження нерухомого майна, накладену 28 серпня 2008 року за реєстровим №1504 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В. відносно відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першою інстанцією норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_2 (колишнє прізвище ОСОБА_4 ) будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації, зазначеною нею у позові, яка відповідає інформації, отриманої апеляційним судом з ГУ ДМС України в Одеській області, в судове засідання не з`явилася, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про причини не явки представника до суду не повідомила.

Присутня в судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» просила розглядати апеляційну скаргу по суті.

Враховуючи, що будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді, ОСОБА_2 протягом достатнього часу не виявила ініціативи і бажання взяти належну участь у справі, судова колегія вважає, що немає підстав для подальшого відкладення розгляду апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1)неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3)невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 09.08.2008 року до 03.09.2010 року, коли шлюб було розірвано згідно з рішенням Суворовського районного суду міста Одеси;

Під час шлюбу 28.08.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (ТОВ Укрпромбанк) в особі Одеської філії та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки б/н, посвідчений Коваль Н.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за яким предметом договору є квартира АДРЕСА_1 , із забороною відчуження зазначеної у договорі квартири за реєстровим №1504.

Згідно з заочним рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 14.12.2017 року в порядку поділу майна подружжя було визнано за ОСОБА_5 право особистої власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., що була придбана подружжям 28.08.2008 року, номер запису в реєстрі - 1500, номер витягу 643980 від 28.08.2008 року.

Задовольняючи позов, визнаючи недійсним іпотечний договір від 28.08.2008 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (ТОВ Укрпромбанк) та ОСОБА_3 щодо квартири АДРЕСА_1 та скасовуючи заборону відчуження нерухомого майна, накладену 28 серпня 2008 року за реєстровим № 1504 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В. відносно відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира є власністю позивача і що ОСОБА_3 передав квартиру в іпотеку за відповідним договором в порушення прав власника квартири та всупереч діючого законодавства України на момент його укладання, що є підставою для визнання його недійсним, а скасування заборони відчуження є похідною вимогою від вимоги про визнання іпотеки недійсною.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 та ТОВ «Український промисловий банк» укладений кредитний договір № 642-013/ФКВІП-08 від 28.08.2008 року, згідно з яким ОСОБА_3 видано кредит в сумі 79 000 доларів США для придбання нерухомості строком на 300 місяців до 22.08.2033 року.

Крім того, між ОСОБА_3 та ТОВ «Український промисловий банк» укладений кредитний договір № 642-013/ФК-08/СК від 28.08.2008 року (відновлювальна кредитна лінія), згідно з яким позичальник зобов`язався до 28.08.2033 року повернути 1 666 грн. зі сплатою 22% річних та штрафні санкції у розмірі і випадках передбачених кредитним договором.

28.08.2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Український промисловий банк» укладений іпотечний договір, згідно з яким ОСОБА_3 передав в іпотеку для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 642-013/ФКВІП-08 від 28.08.2008 року в сумі 79 000 доларів США та за кредитним договором відновлювальної кредитної лінії № 642-013/ФК-08/СК від 28.08.2008 року, квартиру АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2008 року.

Укладенню договору іпотеки передувала письмова заява дружини іпотекодавця ОСОБА_6 , в якій вона надала згоду свому чоловікові ОСОБА_3 на укладання договору про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1 , яка є їхньої спільною сумісною власністю, що набувалась у період перебування у зареєстрованому шлюбі. Заявник ОСОБА_6 також у заяві зазначила, що договір іпотеки, з текстом якого вона ознайомлена, укладається її чоловіком в інтересах сім`ї на умовах (в тому числі і відсоткової ставки), які вони попередньо обговорили і вважають вигідними для них обох і укладання іпотечного договору відповідає їхньому спільному волевиявленню (а. с. 58).

Проте вказаних документів та заяви, на яку міститься посилання в іпотечному договорі обставин, суд першої інстанції не витребував, дійсних обставин укладення іпотечного договору не встановив та відповідної належної правової оцінки в сукупності з іншими доказами та обставинами не надав і прийшов до необґрунтованого висновку про наявність підстав про визнання іпотечного договору недійсним у зв`язку з порушенням прав ОСОБА_7 на спірну квартиру.

При таких обставинах рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Ухвалюючи нове судове рішення, судова колегія враховує, що:

- ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» і набув право вимоги за кредитним та іпотечним договорами, укладеними з ОСОБА_3 на підставі Договору про передачу Активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та Національним банком України (а. с. 43-49);

- спірна квартира придбана ОСОБА_3 в інтересах сім`ї за кредитні кошти та зі згоди позивача ОСОБА_8 передана ОСОБА_3 в іпотеку Банку, як спільне майно подружжя, яке набуто ОСОБА_3 та ОСОБА_6 під час перебування їх в зареєстрованому шлюбі.

Згідно з Єдиним Державним реєстром судових рішень вбачається, що:

- рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2014 року по справі № 520/5501/14-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором за № 642-013/ФКВІП-08 від 28 серпня 2008 року, у загальній сумі 1 147 221 (один мільйон сто сорок сім тисяч двісті двадцять одна) грн. 30 (тридцять) коп., у тому числі: заборгованість за кредитом - 785331 грн. 99 коп.; заборгованість за відсотками за кредитним договором - 334996 грн. 34 коп.; комісія - 26892 грн. 97 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Відомості про відкриття апеляційного та касаційного провадження за даною цивільною справою в Єдиному Державному реєстрі судових рішень відсутні;

- ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2018 року за заявою ОСОБА_3 скасовано заочне рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 14.12.2017 року про визнання в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_5 права особистої власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., що була придбана подружжям 28.08.2008 року, номер запису в реєстрі - 1500, номер витягу 643980 від 28.08.2008 року та справу призначено до розгляду в загальному порядку;

-ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року позовну заяву ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання права особистої власності - залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача ОСОБА_9 та не подання позивачем заяви про розгляд справи за її відсутністю.

Таким чином, з досліджених доказів та судових рішень вбачається наявність неспростованої презумпції передбаченої ч.2 ст. 60 СК України щодо спірної квартири.

Сама спірна квартира була придбана за кредитні кошти в інтересах сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_6 під час перебування їх у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_6 надала письмову згоду про передачу банку в іпотеку квартири, яку вважала придбаної у шлюбі в інтересах сім`ї.

ОСОБА_6 на час звернення до суду з позовом про визнання іпотечного договору недійсним з підстав порушення її прав власника і необізнаності про існування іпотечного договору, мала невиконані зобов`язання зі сплати заборгованості за кредитним договором, покладених на неї судовим рішенням, яке набрало чинності.

Обґрунтування недійсності іпотечного договору, які наведені ОСОБА_8 у позові, спростовуються зібраними апеляційним судом доказами та судовими рішеннями, які вступили в законну силу.

Враховуючи наведене відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Одеської філії про визнання недійсним договору іпотеки та скасування заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням ухвалення апеляційним судом нового судового рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, з ОСОБА_7 на користь Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2 114 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Одеської філії про визнання недійсним договору іпотеки та скасування заборони відчуження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 2 114 грн. 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.08.2019 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін