ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Херсон

номер справи: 654/3192/17

номер провадження: 22-ц/819/635/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Кузнєцової О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Данілевського М.А. від 03 січня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, зазначаючи, що 09 жовтня 2012 року сторони уклали договір шляхом заповнення відповідачем заяви, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500 грн зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, та зобов'язалась щомісячно погашати кредит, сплачувати відсотки і комісію у визначених Умовами та Правилами надання банківських послуг розмірах.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів та щодо сплати процентів за користування ними, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_2 заборгованість за кредитними зобов'язаннями станом на 05 жовтня 2017 року в сумі 73498,70 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3690,01 грн, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 62220 грн, заборгованості зі сплати пені та комісії у розмірі 3612,56 грн, штрафу 500 грн (фіксована частина) та штрафу 3476, 13 грн (процентна складова).

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 січня 2019 суду в задоволенні позову відмовлено в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

В апеляційний скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, зазначаючи, що висновки суду щодо застосування до спірних правовідносин позовної давності без врахування строку дії платіжної картки не відповідають положенням цивільного законодавства та умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 04 березня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовна заява подана позивачем до суду після спливу строків позовної давності, про застосування якої заявив відповідач.

При цьому, судом першої інстанції, при визначенні кінцевої дати спливу строку, у межах якого банк мав звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, помилково застосовано п. 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг, яким передбачено Право банку у випадку порушення клієнтом зобов'язань по погашенню заборгованості перед Банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень - змінити умови кредиту, встановивши строк повернення кредиту - 91-й день з моменту порушення зобов'язань з обов'язком Клієнта повернути кредит, виплатити винагороду, комісію та відсотки в повному обсязі (а. с. 26-27), оскільки зазначений пункт Умов та правил передбачає право банку на зміну умов кредиту, а не його обов'язок.

Разом з цим, зазначена помилка суду не призвела до невірного вирішення поставленого перед судом питання щодо застосування до спірних правовідносин строків позовної давності.

Так, з матеріалів справи слідує, що 09 жовтня 2012 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 500 грн зі сплатою процентів у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

При цьому умови кредитування викладені в заяві-анкеті позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, Довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна», витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами і правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256.

Зазначені обставини сторони визнають, спір щодо умов кредитування відсутній.

Разом з тим, наведені вище документи не містять положень про те, що кінцевий термін повернення кредитних коштів відповідає строку дії картки, як про це зазначено у позовній заяві та апеляційній скарзі банку.

Натомість, відповідно до пункту 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується (продовжується) на такий же строк.

Згідно із наданою позивачем довідкою про умови кредитування у спірних правовідносинах позичальник зобов'язаний погашати кредит шляхом внесення до 25 числа, слідуючого за звітним, щомісячного платежу, у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості.

Пунктами 2.1.1.12.3 та 2.1.1.12.4 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що погашення кредиту - поповнення карткового рахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків позичальника на підставі договору.

Строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт) по кредитних картах із встановленим мінімальним обов'язковим платежем, а також овердрафта, який виник по таких картах, наведені в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і частину заборгованості по кредиту. У випадку наявності простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту (овердрафту) в повному об'ємі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості.

Враховуючи, що по кредитній карті «Універсальна», яка видана банком відповідачеві, встановлений мінімальний обов'язковий платіж у розмірі 50 грн щомісячно, колегія суддів вважає, що кінцевий термін повернення кредиту у спірних правовідносинах підлягає визначенню відповідно до положень наведеного вище пункту 2.1.1.12.4 Умов і правил надання банківських послуг.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, останній платіж у рахунок погашення кредиту зроблений ОСОБА_2 31 січня 2014 року в сумі 50 гривень.

Отже, починаючи з 26 лютого 2014 року (дня, слідуючого за звітним) відповідач допустив прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором, тому у банку виникло право вимагати виконання відповідачем кредитних зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів, а отже: і право звернутися до суду за захистом цього права.

Згідно із положеннями статей 256, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом наведених норм початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №14-10цс18.

Таким чином, оскільки умовами укладеного сторонами договору погашення кредиту та сплата відсотків за користування грошовими коштами повинна здійснюватися позичальником частинами до кожного 25 числа місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

З огляду на наведені вище норми матеріального права, умови кредитного договору та встановлені судом обставини справи, колегія суддів вважає, що право пред'явлення вимоги про виконання відповідачем зобов'язання у банку виникло щодо місячних платежів після несплати чергового платежу (31 січня 2014 року здійснено останній платіж), а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливу 211 - ого дня з моменту виникнення такої заборгованості 26 лютого 2014 року, тобто з 26 вересня 2014 року.

З вказаним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду 22 жовтня 2017 року, тобто після спливу загальної позовної давності у три роки, встановленої статтею 257 ЦК України.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні заявлених позовних вимог, застосувавши наслідки спливу позовної давності.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, твердження скаржника про те що суд ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, не врахувавши Правила користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, і якими визначено, що за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору або не після несплати чергового платежу, не може бути враховано судом, оскільки за заявою ОСОБА_2 на підставі якої нею отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, остання погодилась з Умовами і правилами надання банківських послуг, і саме вони є складовою кредитного договору і в свою чергу не містять зазначених скаржником тверджень, а натомість передбачають настання повернення кредиту (овердрафту) в повному об'ємі на 211-й день з моменту виникнення заборгованості.

Належних доказів про переоформлення договору ОСОБА_2 чи погодження з нею нових умов (Правила користування платіжною карткою) якими би регулювався договір банк не надав.

З огляду на наведене, колегія суддів зробила висновок про те, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладено, керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.О. Бездрабко

О.А. Кузнєцова