Провадження №2/760/1109/19
Справа №760/5624/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Усатової І.А,

при секретарях: Козак К.В., Омелько Г.Т.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на свою користь страхове відшкодування в сумі 11066,73 грн., пеню в сумі 8 443,92 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 2971,20 грн., витрачені кошти на придбання палива А95є на загальну суму 3089,69 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.07.2015 між позивачем та ПрАТ «СК «Провідна» було укладено договір добровільного страхування майна фізичних осіб і відповідальності перед третіми особами №МК0003057/2403/15.

Відповідно до договору взято під страховий запит майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном, що належить страхувальникові на правах власності та використовується на інших законних підставах і зазначених в пункті 3.1 договору - квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.3.1 договору, страхова сума в разі пошкодження оздоблення та обладнання квартири становить 50 000 грн.

Відповідно до п.п. 11.1.3 договору страхування страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати одержувачеві страхового відшкодування пені у розмірі 0,1 % простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нарахована пеня». Тому в позовних вимогах позивач просить стягнути пеню в розмірі 8 443,92 грн.

Позивач вказав, що 25.05.2016 звернувся до страхової компанії «СК Провідна» із заявою та повідомленням про страховий випадок.

Згідно висновку №18/16/буд від 24.10.2016, експерт визначив, розмір матеріальної шкоди становить 12 104,40 грн. В подальшому, 29.09.2016 страховиком було здійснено виплату часткової суми страхового відшкодування в розмірі 1037,67 грн.

10.11.2016 звернувшись до ПрАТ «СК Провідна» з претензією, в якій вимагав доплатити невиплачену частину страхового відшкодування, а також надати документи, на підставі яких страховик в односторонньому порядку визначив розмір шкоди в сумі 1037,67 грн.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді від 27.03.2017 відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування, та призначено справу до судового розгляду.

04.09.2017 в судовому засіданні від представника відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, відповідно до якого ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.09.2017 було призначено будівельну експертизу.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

11.03.2019 до суду надійшла справа разом з висновком судово-будівельної експертизи.

14.03.2019 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва було відновлено провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Та долучити до матеріалів справи заяву про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову, з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. У подальшому представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином, будь-яких заяв/клопотань до суду від відповідача не надійшло.

Заслухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З матеріалів справи встановлено, що між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування майна фізичних осіб і відповідальності перед третіми особами № МК0003057/2403/15 від 27.07.2015, відповідно до якого предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном, що належить ОСОБА_1 на правах власності та використовується на інших законних підставах квартира за адресою: АДРЕСА_1 , страхова сума квартири становить 50 000,00 грн.

За договором страхування відповідач взяв на себе зобов`язання при настанні страхового випадку відшкодувати завданий збиток у межах страхової суми в порядку та на умовах, передбачених договором страхування, а страхувальник зобов`язався своєчасно сплатити страховий платіж і виконати інші обов`язки, передбачені договором страхування.

25.05.2016 сталася подія, передбачена договором страхування, визначена як «страховий випадок». Було виявлено протікання на двох лоджіях води під час дощу, внаслідок чого було істотно пошкоджено оздоблення лоджій (оббивка стін, шпалери) та дерев`яні меблі, що знаходились на лоджіях.

Факт нанесення шкоди підтверджено актом від 25.05.2016, згідно якого було проведено обстеження квартири АДРЕСА_2 на предмет протікання козирьків балкону. Внаслідок обстеження квартири було виявлено сліди протікання води з козирка балкону, а саме виявлено місцями сухі плями та розводи на стінах та ділянки шпалер на стіні, що зазнали впливу вологи. Протікання відбувалось під час злив.

25.05.2016 року, після страхової події позивач звернувся до ПАТ «СК «Провідна» з заявою та повідомленням про страховий випадок.

Відповідно до висновку №18/16/буд від 24.10.2016, експерт визначив розмір матеріальної шкоди - 12 104,40 грн.

Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Провідна» здійснило часткову виплату страхового відшкодування позивачу 29.09.2016. в розмірі 1037,67 грн., шляхом переказу грошових коштів на картковий рахунок позивача, що підтверджується випискою з рахунку.

Заперечуючи проти позову, представник ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» посилався на дані звіту № 24093 від 21.09.2016 року ТОВ «Промислова компанія «Селтим», згідно якого вартість матеріального збитку, завданого майну, що знаходиться за адресо: АДРЕСА_1 становить 1 032,67 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 29.09.2016 позивачу перераховано страхове відшкодування у розмірі 1 032,67 грн.

Разом з тим, з такими доводами відповідача, суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 1 та 5 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі статтею 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом; 4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору; 5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення вартості майна переукласти з ним договір страхування; 6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом; 7) надавати відповідним підрозділам Національної поліції інформацію про укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов`язки страховика.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Саме до таких грошових зобов`язань належить договір про страхування, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

Таким чином, правовідношення в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням.

Завдання потерпілому внаслідок страхового випадку шкоди, слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором добровільного комплексного страхування майна та тварин, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик.

Згідно з аунктом 3 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

При цьому, потерпілий є стороною такого договору, та наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.

Згідно з абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельнох експертизи від 05.03.2019 року, розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиттям квартири АДРЕСА_2 , яке відбулося 25.05.2016 визначеної станом на день залиття квартири, складає 7735 грн. в тому числі ПДВ-20% - 1289 грн.

Судом приймається до уваги зазначений висновок, оскільки останній не спростовано відповідачем.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вимоги про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 11 066,73 грн. є не обґрунтованою та підлягає частковому стягненню в розмірі 5413,33 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 11.1.3 договору страхування страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати одержувачеві страхового відшкодування пені у розмірі 0,1 % простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нарахована пеня

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за період з 29.09.2017 по 31.10.2019 ( 763 дня ) у розмірі 8443,92 грн. з розрахунку: 11 066,73 грн. * 0,1 % * 763 дня.

Разом з тим, як зазначено вище, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 5413,33 грн., а тому сума пені становитиме: 5413,33 грн. (страхове відшкодування)*0,1 % (пеня за простроченого платежу за кожен день)*763 (дня)= 4130,37 грн.

Таким чином, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов в частині стягнення страхового відшкодування та пені, підлягає задоволенню частково.

Крім того, позивач зазначив, що витрати на проведення експертизи склали 2971,20 грн., та документально підтверджені, які також підлягають стягненню з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на його користь, що відносяться до судових витрат.

Так, відповідно до квитанції № 9619 від 28.09.2017, позивачем було сплачено на рахунок Київського науково - дослідного інституту судових експертиз 2971,20 грн. за проведення експертизи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується понесені позивачем кошти на проведення судової експертизи у розмірі 2971,20 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з цього, з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

З наданих позивачем суду чеків витрачених коштів на придбання палива А95 на загальну суму 3 089,69 грн. неможливо встановити, що зазначені кошти були витрачено саме на явку позивача до суду, а тому, враховуючи наведене, суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Законом України «Про страхування», ст.ст. 11, 16, 22, 23, 526, 979, 988, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування у розмірі 5413,33 грн., пеню у розмірі 4 130,37 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 2971,20 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: