Справа № 700/208/19
Номер провадження 2/700/178/19
У Х В А Л А

про відвід судді

02 квітня 2019 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Яценко Г.М.,

секретаря судового засідання - Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 700/208/19 провадження № 2/700/178/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

06 березня 2019 року через канцелярію Лисянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 19.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без руху, у зв'язку з несплатою позивачем під час подання позовної заяви судового збору.

02 квітня 2019 року через канцелярію Лисянського районного суду Черкаської області від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що існують обставини, які викликають сумнів у об'єктивності та неупередженості судді Яценко Г.М. Зокрема при отриманні у Лисянському районному суді Черкаської області позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху (станом на 02 квітня 2019 року позивач через поштове відділення дану ухвалу не отримав), «суддя Яценко Г.М. дозволила собі незадоволено висловитись в мою сторону стосовно мого заявленого позову…». Відтак, позивач має сумніви щодо неупередженого розгляду заявленого позову.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв'язку з наведеним, судом вирішено розглянути заяву у судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з такого.

В обґрунтування підстав для відводу, позивач посилається на те, що «суддя Яценко Г.М. дозволила собі незадоволено висловитись в мою сторону стосовно мого заявленого позову…». Відтак, позивач має сумніви щодо неупередженого розгляду заявленого позову.

Відповідно до ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу

Частиною 4 ст.36 ЦПК України, передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст.37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.»

Відповідно до ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

В свою чергу, відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Звернення до суду громадян, організацій чи посадових осіб, які відповідно до закону не є учасниками судового процесу, щодо розгляду конкретних справ судом не розглядаються, якщо інше не передбачено законом. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні утримуватися від заяв та дій, що можуть підірвати незалежність судової влади. Для захисту професійних інтересів суддів та вирішення питань внутрішньої діяльності судів відповідно до цього Закону діє суддівське самоврядування.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимога "безсторонності", згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб'єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об'єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Довіра це суб'єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв'язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.5, 1.6 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

Проаналізувавши заяву позивача, враховуючи положення статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що доводи вказані позивачем у заяві про відвід судді Яценко Г.М. у даній справі не дають підстав стверджувати про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості вказаного судді, оскільки жодного підтвердження або доказу необ'єктивності та упередженості судді Яценко Г.М., суду не надано, до суду подано лише заяву про відвід судді.

Крім того, слід зауважити, що під час видачі позивачу ухвали Лисянського районного суду Черкаської області від 19.03.2019 року у справі №700/208/19 взагалі питання щодо заявленого позову не обговорювалося.

При цьому, наведена заява позивача про відвід ґрунтується лише на припущенні можливого упередженого ставлення судді при розгляді вказаної вище справи і не містить відомостей про наявність конкретних та об'єктивних обставин, які б достовірно свідчили про реальне упереджене ставлення судді, або даних про те, що таке ставлення може виникнути у процесі розгляду справи з огляду на предмет спору і суб'єктний склад учасників спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного, задля уникнення письмової тяганини та упередження надходження безпідставних скарг та враховуючи той факт, що у позивача виникають сумніви щодо неупередженості судді, відтак суд вважає, що заявлений відвід підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 40, 41 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 від 02.04.2019 року про відвід судді Яценко Г.М. - задовольнити.

Відвести від розгляду цивільної справи №700/208/19 суддю Яценко Г.М. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Передати цивільну справу №700/208/19 до канцелярії Лисянського районного суду Черкаської області для повторного автоматизованого розподілу справи в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Г.М. Яценко