Справа № 265/33/19
Провадження № 2/265/572/19
У Х В А Л А

08 січня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Гноєвой С.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

03 січня 2019 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви, вважає, що зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя та підлягає направленню за підсудністю за наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається зі змісту зазначеної позовної заяви, сторони у справі від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, враховуючи вищевказані норми права, позивач ОСОБА_2 може пред'являти позовну заяву про розірвання шлюбу за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування.

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Зокрема, статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та згідно копії паспорту позивача, позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

При цьому, суд зазначає, що згідно статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання здійснюється лише за однією адресою.

Згідно п. 7 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд в Постанові по справі № 161/16573/16-ц від 25.07.2018 року.

З комплексного змісту зазначених вище норм права вбачається, що місцем проживання громадянина в розумінні ст. 316 ЦПК України, є виключно зареєстроване у встановленому Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку місце постійного місця проживання.

В той же час, позивачем ОСОБА_2 не було надано суду Довідки про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи до м. Маріуполя, зокрема до Лівобережного району, відтак судом встановлено, що адміністративно-територіальною одиницею місця мешкання позивача є місто Донецьк.

Також не було надано суду й довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи до м. Маріуполя й відповідача ОСОБА_4, адресою реєстрації якого в позовній заяві зазначено: АДРЕСА_1.

Водночас, суд зауважує, що адресою представника позивача - адвоката ОСОБА_3, яким подано даний позов до суду, в позовній заяві зазначено: АДРЕСА_4, що територіально розташовано в Центральному районі міста Маріуполя та не є підставою звернення до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя. Зокрема, ОСОБА_3 у даній справі є представником позивача, а не позивачем.

Відповідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, враховуючи предмет даного позову, за яким позивач може звертатись до суду також за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування, яким в даному випадку є АДРЕСА_2, що знаходиться у Ворошиловському районі міста Донецька, а згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02 вересня 2014 року, підсудність справ Ворошиловського районного суду міста Донецька визначена за Селидівським міським судом Донецької області, тому позовна заява ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, за підсудністю підлягає розгляду Селидівським міським судом Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 187 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Матеріали позовнї заяви ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, направити за підсудністю до Селидівського міського суду Донецької області для розгляду по суті.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 08 січня 2019 року.

Суддя Гноєвой С.С.