Справа № 603/694/19
Провадження №2/603/377/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г. ,

секретар судового засідання Смолінчук М.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (далі - Лядська сільська рада) про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на які позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить одноповерховий житловий будинок з мансардою під літерою «А» загальною площею 165,5 кв.м, житловою - 89,1 кв.м, комора «Б», погріб «В», гараж «Г», курник «Д», літня кухня «Е», огорожа №1, криниця «К». Вказане спадкове майно ОСОБА_2 заповіла позивачу, яка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, проте не може отримати свідоцтво про право на спадщину на дане домоволодіння, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. На домоволодіння, що підлягає спадкуванню, на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.12.2007 року. За життя ОСОБА_2 здійснила добудову та надбудову до вказаного домоволодіння, але не встигла зареєструвати речові права на неї. Успадкувавши присадибну земельну ділянку під житловим будинком, позивач здала в експлуатацію закінчений будівництвом даний будинок, шляхом реєстрації у відповідному органі державної архітектурно-будівельної інспекції декларації про готовність до експлуатації. Проте, щоб зареєструвати свої права на вказаний будинок, потрібно надати реєстратору свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання за нею права власності на вказаний будинок. Просить визнати за нею право власності на вказане вище спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи наявне письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити.

Відповідач Лядська сільська рада не забезпечили в судове засідання явку представника, у поданому відзиві на позов просять розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнали повністю, проти позову не заперечили.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Судом встановлені такі обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.02.2006 року батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

При укладенні шлюбу 01.05.1982 року з ОСОБА_5 позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 01.05.1982 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.02.2018 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №18.

Відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 від 12.12.2007 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 58,5 кв.м, житловою - 42,7 кв.м під літерою «А», сарай «Б», гараж «В», сарай «Г», курник «Д», літня кухня «Е», ворота з хвірткою 1, огорожа 2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

28.10.2015 року ОСОБА_2 отримала будівельний паспорт на добудову та надбудову житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений сектором архітектури містобудування та будівництва Монастириської районної державної адміністрації (матеріали будівельного паспорта наявні у матеріалах справи), у відповідності до якого спадкодавець здійснила добудову та надбудову до житлового будинку, проте не встигла зареєструвати речові права, що вбачається з позовної заяви.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 05.01.2017 року, актовий запис №2.

Згідно заповіту, посвідченого 01.09.2006 року секретарем Лядської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №154, ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Як слідує зі змісту довідки №60, виданої 22.02.2018 року виконкомом Лядської сільської ради, позивач ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з нею.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14.04.2018 року приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу Садівським М.А., позивач ОСОБА_1 успадкувала після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1 .

Право власності на дану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 , про що приватним нотаріусом Садівським М.А. 14.04.2018 року сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №120658690.

У зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, про що приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу Садівським М.А. винесено постанову №219/02-31 від 15.10.2019 року.

Згідно даних технічного паспорта, виготовленого 23.11.2017 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації», за адресою: АДРЕСА_1 , розміщено: житловий будинок з мансардою та прибудовою загальною площею 165,5 кв.м, житловою - 89,1 кв.м під літерою «А», комора «Б», погріб «В», гараж «Г», курник «Д», літня кухня «Е», огорожа №1, криниця «К». Роками зведення зазначеного домоволодіння є 1983 - 2015 роки.

Зі змісту інформаційної відповіді Управління Держархбудінспекції у Тернопільській області №40-1019-4.5-2093-19 від 25.09.2019 року слідує, що в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів значиться інформація щодо декларації про готовність об`єкта до експлуатації за №ТП 02 від 15.07.2019 року «Реконструкція житлового будинку та реконструкція господарської будівлі: АДРЕСА_1 ».

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За нормами ч. 4 ст. 26, ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог необхідної містобудівельної документації, отриманої забудовником до початку виконання будівельних робіт, зокрема: вихідних даних, технічних умов, будівельного паспорта, розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Положення про державну архітектурно-будівельну інспекцію України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №294 від 09.07.2014 року, Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, у редакції від 08.09.2015 року, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю.

У силу ч.ч. 1, 4, 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , належній їй згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЯД №233947, здійснила реконструкцію житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за вказаною вище адресою, у відповідності до будівельного паспорта добудови та надбудови житлового будинку від 28.10.2015 року.

Позивачем ОСОБА_1 здано в експлуатацію закінчений будівництвом спірний житловий будинок шляхом реєстрації у відповідному органі державної архітектурно-будівельної інспекції декларації про готовність до експлуатації, що підтверджується відповіддю з Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області №40-1019-4.5-2093-19 від 25.09.2019 року. Згідно даного листа вбачається, що в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, значиться інформація щодо декларації про готовність об`єкта до експлуатації за №ТП 02 від 15.07.2019 року «Реконструкція житлового будинку та реконструкція господарської будівлі: АДРЕСА_1 , загальна площа 165,5 кв.м, житлова - 89,1 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення. Установлено, що спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до якого спадкодавцем у 2015 році здійснено добудову, у подальшому - прийнято в експлуатацію. Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину.

Отже, слід задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що належав спадкодавцю ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354ЦПК України, ст.ст. 317, 328, 331, 1217, 1218, 1223, 1268, 1296 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» ст. ст. 26, 27, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд,

у х в а л и в:

ПозовОСОБА_1 до Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить: одноповерховий житловий будинок з мансардою під літерою «А» загальною площею 165,5 кв.м, житловою - 89,1 кв.м, комора «Б», погріб «В», гараж «Г», курник «Д», літня кухня «Е», огорожа №1, криниця «К».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: Лядська сільська рада Монастириського району Тернопільської області, місцезнаходження: с. Лядське Монастириського району Тернопільської області, .

Повне рішення суду складено 02.01.2020 року.

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова