Справа № 694/1304/15-ц
провадження № 2/694/14/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
20.03.2019 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої судді Гончаренко Т.В.
за участі секретаря судового засідання Блискавці А.С.
з участю: позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного управління про стягнення збитків,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути із ОСОБА_5 виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного управління заподіяні збитки внаслідок пошкодження його квартири в сумі 54 715 грн. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що розташована на пятому поверсі пятиповерхового житлового будинку. Між ним та ОСОБА_5 виробничо-житловим ремонтно-експлуатаційним управлінням укладений типовий договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій (Договір). Протягом останніх шести років відповідач не проводить належного обслуговування та ремонтних робіт даху будинку, внаслідок чого під дією атмосферних опадів постійно виникає затоплення належної позивачу квартири та він змушений проводити щорічні ремонти.
В кінці 2014 року покрівля знову стала протікати та затопило його квартиру. 12 грудня 2014 року він звернувся до міського голови із заявою, в якій просив для встановлення факту затоплення квартири створити комісію з представників ВЖРЕУ, СЕС, архітектора та представника виконкому ОСОБА_5 міської ради, провести огляд квартири, скласти відповідні документи та розглянути це питання у виконкомі міської ради. Не отримавши відповіді, він знову звернувся із заявою та 01 квітня 2015 року отримав відповідь ВЖРЕУ, в якій вказано, що дійсно покрівля будинку в цілому потребує капітального ремонту, який запланований та буде виконаний в 2015 році за умови виділення коштів з місцевого бюджету.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позов повністю та просили його задовольнити,з підстав викладених в позові та в заяві про збільшення позовних вимог, зокрема в судовому засіданні надали розрахунок за надану правничу допомогу та квитанцію про сплату адвокату ОСОБА_2 13 000 грн. за наданні правничої допомоги, а також надали квитанцію про сплату судовому експерту ОСОБА_7 7100 грн..
Представник відповідача ОСОБА_5 виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного управління ОСОБА_3, ОСОБА_8 позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні повністю. Пояснили, що ОСОБА_9 ВЖРЕУ надає послуги по утриманню будинку та прибудинкових територій згідно тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету ОСОБА_9 міської ради № 21 від 13.02.2013 року. До послуг, які надаються ОСОБА_9 ВЖРЕУ в будинку, де проживає позивач, відноситься: вивезення сміття, освітлення сходових клітин, прибирання прибудинкових територій, обслуговування внутрішньо будинкових систем, поточний ремонт один раз в пять років, дератизація підвалів, перевірка димовентиляційних каналів.
Також пояснили, що на адресу ОСОБА_5 ВЖРЕУ надходила заява позивача щодо ремонту покрівлі та був складений дефектний акт від 14.05.2015 року, в якому зазначається, що покрівля будинку по вул. Кірова, 20 потребує повного капітального ремонту. Цей акт був переданий до ОСОБА_5 міської ради для виділення коштів з місцевого бюджету на капітальний ремонт покрівлі. Оскільки капітальний ремонт покрівель не закладений в тариф по утриманню будинку та прибудинкової території ОСОБА_9 ВЖРЕУ не може його виконувати.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково слід з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_3, що розташована на пятому поверсі пятиповерхового будинку згідно договору дарування від 13.03.2015 року (т.1 а.с. 5).
Між власником квартири АДРЕСА_4 К.Ф. та відповідачем ОСОБА_5 виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного управління укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 11.11.2014 року (т.1 а.с. 6).
Згідно умов цього ОСОБА_6 відповідач зобовязаний, зокрема, забезпечувати вчасно та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством; надавати споживачу у встановленому законом порядку необхідну інформацію про перелік складових послуг структуру тарифів, загальну суму місячного платежу тощо; утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасно заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, встановлені законом; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, повязаних з отриманням послуг, що виникли з його вини; відшкодовувати споживачеві збитки, заподіяні його майну та/або приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоровю споживача внаслідок незадовільного санітарного утримання території або неналежного надання послуг; здійснювати контроль за технічним станом обладнання будинків, квартир, приміщень.
Тарифи з утримання будинків та прибудинкових територій для населення в багатоповерхових будинках міста затверджені рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 21 від 13.02.2013 року та дозволені для використання ОСОБА_5 ВЖРЕУ рішенням № 261 від 14.08.2013 року (т.1 а.с. 28, 30).
Згідно калькуляції вартості послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відповідачем надаються послуги, в тому числі, поточного ремонту 1 раз на 5 років згідно переліку послуг. Капітальний ремонт не включений до цієї калькуляції (т.1 а.с. 29, 33).
З доданих до матеріалів справи заяв вбачається, що позивач звертався до ОСОБА_5 міського голови з питання проведення обстеження його квартири для встановлення факту затоплення (т.1 а.с. 7, 8).
Згідно повідомлення начальника ОСОБА_5 ВЖРЕУ від 01.04.2015 року, наданого на заяву позивача, покрівля будинку по вул. Кірова, 20 в м. Звенигородка потребує капітального ремонту. В звязку з тим, що в тарифах по квартплаті не закладені кошти на ремонт покрівель багатоквартирних будинків, ці роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету. Капітальний ремонт покрівлі запланований та буде виконаний в 2015 році за умови виділення коштів з міського бюджету (т.1 а.с. 9).
14.05.2015 року комісією ВЖРЕУ було складено дефектний акт про те, що покрівля будинку №18, 20 по вул. Кірова потребує повного капітального ремонту через те, що термін експлуатації покрівлі закінчився, а затікання води призводить до руйнування будинку (т.1 а.с. 34).
23.01.2013 року було прийнято рішення сесії ОСОБА_5 міської ради № 28-23/VІ «Про капітальний ремонт покрівель багатоповерхових будинків», в якому погоджено виділення коштів на капітальний ремонт багатоповерхових будинків міста при умові 50% фінансування вартості ремонту мешканцями будинку (т.1 а.с. 35).
На виконання вимог ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.08.2017 року позивачу роз»яснено право на проведення експертизи і яке ним було використане.
Згідно до висновку судового експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №02-18 від 26.03.2018 року, причиною залиття квартири АДРЕСА_5 в період 2014 року по квітень 2015 року є проникнення рідини через перекриття пятого поверху даного житлового будинку над квартирою №37, внаслідок аварійного стану покриття покрівлі даного житлового будинку (т.1 а.с.218-236).
- електроосвітлення (демонтаж схованої електропроводки; пробивання борозен в цегляних стінах, переріз борозен до 20 см2; прокладання проводів при схованій проводці в борознах; провід ППВЗх2,5; коробка універсальна, марка УК-Р-0,5-30, демонтаж вимикачів, розеток; Установлення вимикачів утопленого типу при схованій проводці, 1-клавішних; вимикачі одно клавішний; установлення вимикачів утопленого типу при схованій проводці, 2-клавішних; вимикачі двоклавішний; установлення штепсельних розеток утопленого типу при схованій проводці; Розетка штепсельна утопленого типу ) - на загальну суму 1843 грн.;
- підлога (розбирання дерев'яних плінтусів; розбирання покриттів підлог з лінолеуму та реліну; гідрофобізація бетонних поверхонь антигрибковими сумішами; улаштування покриття з лінолеуму площею покриття понад 10 м2; улаштування плінтусів дерев'яних) - на загальну суму 2339 грн.;
- інші роботи (очищення приміщень від сміття; навантаження сміття вручну; перевезення сміття до 5 км) - на загальну суму 664 грн.
Отже, судом встановлено, що дане затоплення сталися з вини відповідача ОСОБА_5 ВЖРЕУ, який неналежно утримує будинок і надає неякісні житлово-комунальні послуги.
Відповідно дост.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний, в тому числі, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-будинкових мереж, вживати заходи щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни установлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усуненням виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.
Пунктом 3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частина 2 статті 1166 ЦК України, встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин). За ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином, аналіз перелічених вище в рішенні доказів, дає суду змогу прийти до висновку, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 ВЖРЕУ склалися правовідносини в царині надання житлово-комунальних послуг, що відповідач маючи обовязок по обслуговуванню будинку за місцем проживання позивача, маючи договірні стосунки із власником спірної квартири про надання таких послуг, мав забезпечити належну своєчасну роботу по ремонту покрівлі, чого без поважних причин не зробив, а тому шкода майну позивача спричинена винними діями ОСОБА_5 ВЖРЕУ.
Відповідач ОСОБА_9 ВЖРЕУ доказів того, що залиття квартири позивача відбулося не з його вини, суду не надав.
За даних обставин, враховуючи надані суду докази, суд вважає, що обставини залиття належної позивачу квартири, під час якого позивачу було завдано матеріальної шкоди - мали місце, при цьому причиною відповідного залиття квартири стали винні дії відповідача.
Заперечення представника відповідача, на те, що шкода спричинена не з вини ОСОБА_5 ВЖРЕУ, оскільки вони виступають тільки балансоутримувачами житлового фонду м. Звенигородка, а фінансування робіт, повязаних з капітальним ремонтом усього житлового фонду здійснюється ОСОБА_5 міською радою заперечується тим, що ОСОБА_9 ВЖРЕУ є юридичною особою, яка веде самостійний баланс, має поточний, та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням .
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що відповідач надані позивачем докази не спростував, доказів на підтвердження своєї невинуватості суду не надав, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню.
Окрім того, згідно ст.ст. 22, 23 ЦК України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Із роз'яснень пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
В обґрунтування доводів про відшкодування моральної шкоди,яку він оцінює в 5000 грн., позивач зазначив, що у зв'язку із пошкодженням його майна та протиправною поведінкою відповідача, яка виразилася у бездіяльності при виконанні працівниками ОСОБА_5 ВЖРЕУ своїх обов'язків, вони переживають душевні страждання. Внаслідок неправомірних дій відповідача, він позбавлені в даний час нормальних умов проживання та порушений його нормальний спосіб життя, він переживає за здоровя рідних та змушений ходити по судових інстанціях та доводити свою правоту. Всі ці умови створюють дискомфорт для позивача та порушують його спокій.
З урахуванням таких доводів позивача,суд вважає,що моральна підлягає до часткового задоволення,а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн.
Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 ВЖРЕУ на користь Держави судовий збір в розмірі 1921 грн.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами утримання будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005 року, ст. ст. 22, 23, 386, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 4,5, 10-13, 19, 76-81,137,139, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного управління про стягнення збитків задоволити частково.
Відповідно до вимог п.6 ст.259 ЦПК України з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 29 березня 2019 року в приміщені Звенигородського районного суду (м. Звенигородка проспект Шевченка, 12 «а»).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суд Черкаської області.

Відповідно до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Т.В.Гончаренко