Справа № 199/5878/18
(2/199/996/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: Скрипник О.Г.

секретарі: Шеленок С.М.

позивач: ОСОБА_1

представник відповідача: ОСОБА_2

представник співвідповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В :

В серпні місяці 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_4, КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 18 травня 2017 року о 11 год. 12 хв. ОСОБА_4 у м. Дніпро на мосту № 1 (Амурський міст) в районі е/о № 174 керувала трамваєм Т-3, інвентарний номер 1356, та порушивши вимоги п.п. 1.3, 1.5, 12.3 Правил дорожнього руху України, під час руху завчасно не вжила всіх заходів щодо зменшення швидкості аж до повної зупинки, в результаті чого скоїла зіткнення із автомобілем «Тойота Камрі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався перед нею в попутному напрямку та зупинився, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Позивач зазначає, що вина ОСОБА_4 у скоєному дорожньо-транспортної пригоди підтверджується висновком судового експерта ОСОБА_5 від 12.06.2018 №10.1-10.4/033-Д.

Згідно висновку №4712 щодо оцінки вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Тойота Камрі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 106 464,00 грн. без урахування втрати товарної вартості та 116 332,31 грн. з урахуванням втрати товарної вартості.

На момент ДТП ОСОБА_4 виконувала трудові обовязки в якості водія трамваю Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпропетровської міської ради, таким чином останній відшкодовує шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків.

Позивач вказує, що йому була завдана моральна шкода, яка виразилась у пошкодженні його автомобіля, який був для нього засобом пересування, що в свою чергу викликало незручності у пересуванні, душевних страждань та хвилювань, розмір якої він оцінює в сумі 18 615,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 126 187,31 грн., яка складається з відновлювального ремонту у розмірі 109 814,00 грн.; втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 9 868,31 грн.; витрати за послуги експерта у розмірі 1 500,00 грн.; витрати за послуги експерта у розмірі 5 005,00 грн., а також моральну шкоду у розмірі 18 615,00 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача в якості субсидіарної відповідальності матеріальну шкоду у розмірі 126 187,31 грн., яка складається з відновлювального ремонту у розмірі 109 814,00 грн.; втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 9 868,31 грн.; витрати за послуги експерта у розмірі 1 500,00 грн.; витрати за послуги експерта у розмірі 5 005,00 грн., а також моральну шкоду у розмірі 18 615,00 грн. Стягнути з відповідачів пропорційно розміру задоволення позовних вимог на користь позивача судові витрати у розмірі 1 966,67 грн.

Позивач в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву та просив позовні вимоги залишити без задоволення.

Представник відповідача КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву та просив позовні вимоги залишити без задоволення.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 18 травня 2017 року о 11 год. 12 хв. ОСОБА_4 у м. Дніпро на мосту № 1 (Амурський міст) в районі е/о № 174 керувала трамваєм Т-3, інвентарний номер 1356, та порушивши вимоги п.п. 1.3, 1.5, 12.3 Правил дорожнього руху України, під час руху завчасно не вжила всіх заходів щодо зменшення швидкості аж до повної зупинки, в результаті чого скоїла зіткнення із автомобілем «Тойота Камрі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався перед нею в попутному напрямку та зупинився, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2017 ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України закрито у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 року постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, якою її визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрите на підставі ст.38 КУпАП, - скасовано, провадження у справі закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою для відповідальності за спричинену шкоду (збитки) згідно з нормами цивільного права є правопорушення, що складається з чотирьох елементів (склад), наявність яких є обовязковою у сукупності: шкода, протиправна поведінки особи, що спричинила шкоду, причинний звязок між ними і вина.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності за завдану шкоду. Обовязок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано шкоду.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч.4, 6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, як вина ОСОБА_4 у скоєному дорожньо-транспортній пригоді є недоведеною, що підтверджується постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 року та відсутній причинний звязок між протиправною поведінкою ОСОБА_4, яка на час вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Дніпропетровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, та заподіяною шкодою, суд вважає позовну заяву не обґрунтованою та безпідставною, а тому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Керуючись, ст.ст. 1187, 1192, ЦК України, ст.ст. 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Скрипник О.Г.