РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року

м. Рівне

Справа № 565/1672/15-ц

Провадження № 22-ц/4815/45/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С. О.,

суддів: Боймиструк С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання : Ковальчук Л.В.

учасники справи :

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ПАТ «Дельта Банк»

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Кузнецовського районного суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року, постановлену у складі судді Незнамової І.М.., у справі №565/1672/15-ц,

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») про визнання порушеними права приватної власності та прав споживача, зміну правовідношення, стягнення процентів на банківський вклад, стягнення трьох процентів річних та пені, відшкодування збитків.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та ПАТ «Дельта Банк» у 2013 році було укладено ряд договорів строкового банківського вкладу, після закінчення строку розміщення вкладів за якими позивач звернулась до банку із вимогою про повернення коштів, однак банк кошти не повернув, причини відмови в поверненні коштів не повідомив. Вважала, що такими діями відповідач істотно порушив умови укладених договорів, а тому вони можуть бути змінені за рішенням суду відповідно до частини другої статті 651 ЦК України. Крім того, до відповідача повинні бути застосовані санкції за неналежне виконання зобов'язань, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України та пунктом 2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Посилаючись на наведене, просила визнати протиправними дії відповідача щодо неповернення депозитних коштів; внести зміни до пункту 1.4 договорів строкового банківського вкладу №003-17520-041013, №001-17520-041013, №011-17520-261113, №017-17520-261113, №002-17518-030913, зазначивши, що процентна ставка на суму вкладу становить облікову ставку НБУ, доповнити пункт 1.3 зазначених вище договорів банківського вкладу положенням про те, що строк залучення вкладу подовжується до повного повернення коштів банком вкладнику; стягнути з відповідача проценти за користування чужими коштами у розмірі 1060,36 євро та 13,45 доларів США, 3% річних в сумі 217,31 євро та 3,3 доларів США, пеню в сумі 1835,99 євро та 23,27 доларів США; стягнути з відповідача на відшкодування реальних збитків 12 638,84 грн, та звільнити її від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору, надано строк для усунення зазначених недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач у визначений судом строк не виконав вимоги ухвали суду про усунення недоліків.

11 січня 2016 року представник ОСОБА_1- ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року, в якій покликається на порушення судом норм частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено вичерпного переліку правових відносин, на які поширюється його дія, втім з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої слабкої сторони, як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо.

Ураховуючи, що Законом України «Про захист прав споживачів» регулюються відносини між споживачами товарів і послуг та продавцями товарів і послуг, а також визначається механізм захисту прав споживачів товарів і послуг, положення Закону України «Про захист прав споживачів» підлягають застосуванню до спірних правовідносин нарівні з іншими актами цивільного законодавства України.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

В статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору. Системний аналіз зазначеного закону та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави зробити висновок про те, що відсутність у переліку такої категорії, як споживачі, не означає, що вони не звільнені від сплати судового збору, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів, зокрема частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., N 7, ст. 84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Порушені права підлягають захисту як у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарг). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів», стаття 1 ЦПК України 2004 року, стаття 2 ЦПК України).

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-57цс18.

Суд першої інстанцій наведеного не урахував, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду щодо вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду щодо вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 15 січня 2018 року.

Головуючий :

Судді :