Справа № 263/6766/19 Провадження № 2/263/1675/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйова О.Л., за участю секретаря Лопатнюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа Маріупольське об`єднане Управління пенсійного фонду України Донецької області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради, третя особа Маріупольське об`єднане Управління пенсійного фонду України Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька позивача - ОСОБА_2 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_1 на території тимчасово не підконтрольній Україні. Після смерті батька відкрилася спадщина на грошові кошти, що залишилися як не отримана пенсія з квітня 2017 року по жовтень 2017 року. Позивачка вказує, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги. Також у позові зазначила, що лише в квітні 2018 року вона отримала свідоцтво про смерть батька. В установлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини вона звернутись не змогла з поважних причин, оскільки вона важко пережила смерть батька та має хворого чоловіка. Визначення додаткового строку для прийняття спадщини їй необхідно для подальшого оформлення спадкових прав. В зв`язку з чим просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подачі до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка та його представник до суду не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Маріупольської міської ради та третьої особи Маріупольське об`єднане Управління пенсійного фонду України Донецької області надали суду заяви про розгляд справи за відсутністю представників та прийняти рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних осіб, оскільки надані докази дозволяють ухвалити рішення щодо спірних правових відносин.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18 квітня 2018 року, актовий запис № 958.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04 грудня 1958 року, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 503.

Як зазначено у ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За життя ОСОБА_2 заповіт не складав, тому після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є позивач по справі, як донька померлої особи. Через відсутність інформації про коло інших спадкоємців, які прийняли спадщину, вимоги до Маріупольської міської ради викладені обґрунтовано.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що перебіг строку, у межах якого спадкоємці мали право прийняти спадщину, розпочався з 13.10.2017 й закінчився 13.04.2018. У цей строк позивач не прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті батька ОСОБА_2 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Сахової М.А. від 06.04.2019 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для визнаяення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій».

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки через те, що смерть батька відбулася на території непідконтрольній українській владі, органи державної влади на зазначеній території не працюють, позивачеві необхідно було у судовому порядку встановити факт смерті спадкодавця, позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори, і тому потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 83, 263, 265, 271 ЦПК України, Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа Маріупольське об`єднане Управління пенсійного фонду України Донецької області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП НОМЕР_3 , додатковий строк 3 (три) місяці з дня набрання чинності цього рішення суду, для прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як пропущений з поважної причини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя О.Л.Соловйов