Справа №359/2549/19
Провадження №2/359/1637/2019
27 вересня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Коробові О.П.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 9 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 4 грудня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано, дитина залишилась проживати з матір`ю. Відповідач ухиляється від утримання сина. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.
ОСОБА_2 не з`явився у судове засідання. Відповідач у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується довідкою від 27 вересня 2019 року (а.с.29).
На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача (а.с.31-32).
Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що 9 вересня 2006 року сторони уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про народження від 15 липня 2014 року (а.с.4).
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 4 грудня 2017 року (а.с.13-14) шлюб між сторонами розірваний, дитина залишилась проживати з матір`ю.

Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.17 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається з ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Він не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В матеріалах цивільної справи відсутній жодний доказ на підтвердження того, що ОСОБА_2 приймає участь в утриманні дитини. Відсутні також докази, з яких вбачається, що відповідач має поганий стан здоров`я.

З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ОСОБА_1 належить стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Вказаний розмір аліментів є достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дитини. Тому у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в більшому розмірі слід відмовити.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої в кімнаті АДРЕСА_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 березня 2019 року до дня досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в іншому розмірі відмовити.

Заочне рішення звернути до негайного виконання в межах стягнення аліментів за 1 місяць.

Повний текст заочного рішення складено 7 жовтня 2019 року.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспіль-ського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець