Справа № 522/3693/19
Провадження № 2/522/4925/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Шкамерда К.С. дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 44 599 328,75 грн.

Одночасно представник позивача - адвокат Гареєв Є.Ш . звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме на:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,802 га;

- Ѕ частину садового будинку, об`єкта житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 ;

- будинок за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: НОМЕР_2 , площею 0,17 га;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер: НОМЕР_2 , площею 0,25 га;

- Ѕ частину житлового будинку літнього типу, за адресою: АДРЕСА_4 , вартість якої складає 222 989 грн.;

- будівлю літнього типу за адресою: АДРЕСА_6

- Ѕ частину дачного будинку за адресою: АДРЕСА_4 ;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: НОМЕР_3 , площею 0,1545 га;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_7 , кадастровий номер: НОМЕР_4 , площею 0,7819 га;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_7 , кадастровий номер: НОМЕР_4 , площею 10, 299 га, вартість якої 312 304,72 грн.;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_8 , кадастровий номер: НОМЕР_3 , площею 11,8586 га;

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_7 , кадастровий номер: НОМЕР_4 , площею 12,3887 га.

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що відповідач свої зобов`язання не виконала, а сума заборгованості є значною. Згідно Витягів із сайту продажу нерухомості вбачається, що ОСОБА_4 продає будинок 480 кв.м., вартістю 5 900 400 грн., та будинок на березі моря, вартістю 804 600 грн.. Таким чином існує реальна загроза продажу всього майна відповідача. Якщо у власності відповідача не буде майна, майбутнє рішення суду втратить своє значення, оскільки позивач не зможе отримати свої кошти.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частинами 1, 2 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі,або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому із заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник просить накласти арешти на вищевказане майно, яке належить ОСОБА_2 , але на підтвердження співмірності не надає суду оцінки майна, а встановити вартість зазначеного майна судом не є можливим.

Крім того, заявником також не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Представник позивача зазначає, що якщо у власності відповідача не буде майна, майбутнє рішення суду втратить своє значення, оскільки позивач не зможе отримати свої кошти, але, відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Представник позивача не надав суду доказів щодо відсутності у відповідача грошових коштів на банківських рахунках.

Також суд не бере посилання представника позивача щодо витягів із сайту продажу нерухомості, що ОСОБА_4 продає будинок 480 кв.м., вартістю 5 900 400 грн., та будинок на березі моря, вартістю 804 600 грн, оскільки з наданих витягів не можливо встановити адреси нерухомого майна, що продається.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі FOGARTY v. THE UNITED KINGDOM (заява 37112/97), рішення від 21/11/2001 (параграфи 33, 34, 35) Європейський Суд зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати принципу змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

На підставі наведеного суд дійшов висновків про те, що заявником не доведена необхідність забезпечення позову, також недоведене існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 149, 151 153, 260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гареєва Євгена Шамільовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя К.С. Шкамерда