Справа № 164/1246/18 Провадження № 22-ц/802/437/19 Головуючий у 1 інстанції: Невар О. В.
Категорія: 49 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

29 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Федонюк С. Ю., перевіривши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 12 лютого 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 12 лютого 2019 року позов задоволено. Шлюб, зареєстрований 27 квітня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розірвано. Залишено позивачу після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3. Дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено на проживання з матір"ю. Вирішено питання щодо судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржує рішення суду лише в частині встановлення судом першої інстанції місця проживання 3-х малолітніх дітей. Покликається на неповне з"ясування судом всіх обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Просить рішення суду в оскаржуваній ним частині скасувати та ухвалити нове, яким визначити місце проживання дітей разом із батьком.

Відповідно до положень п.3 ч.4 статті 356 ЦПК до апеляційної скарги має бути доданий документ про сплату судового збору або документи, які дають підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч.4 статті 356 ЦПК України, оскільки заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі, визначеному пунктом 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VІ в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - Закон України «Про судовий збір») або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону і такі документи відсутні в матеріалах справи.

Водночас відповідачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до розгляду скарги по суті з огляду на те, що він має на своєму утриманні трьох малолітніх дітей і несе великі матеріальні затрати, а отже немає можливості сплатити судовий збір за подання даної апеляційної скарги.

Клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено порядок відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру та звільнення від його сплати, а саме, підставами для таких дій є наступні умови: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

При цьому звільнення, відстрочення або зменшення сплати судового збору може бути за наявності вищенаведених умов лише особам у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів.

Оскільки ОСОБА_2 є відповідачем у справі, відтак, дія вказаної норми на нього не розповсюджується.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Основною умовою для відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є майновий стан особи, що звертається до суду. Особа має довести той факт, що її майновий стан дійсно є таким, що змушує особу звернутись до суду з проханням про відстрочку, розстрочку або звільнення від сплати судового збору. На підтвердження свого майнового стану відповідач ОСОБА_2 жодних належних та допустимих доказів не подав.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у відстроченні сплати судового збору не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об'єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин неможливості сплатити судовий збір та щодо скрутного майнового стану на момент подання апеляційної скарги; дані, що свідчили б про майновий стан, який унеможливлює сплату судового збору, або при його оплаті апелянт буде поставлений у скрутне матеріальне становище в матеріалах справи відсутні, а ухвала апеляційного суду не може обґрунтовуватись припущеннями наявності таких обставин, підстав для звільнення від сплати судового збору немає.

Таким чином, особі, яка подає апеляційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

При зверненні до суду з даним позовом підлягав сплаті судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, ОСОБА_2 слід сплатити судовий збір за подання даної апеляційної скарги в розмірі 1057,20 грн. (704,80 грн. х 150%) за наступними реквізитами: одержувач - УК у м. Луцьку /м. Луцьк/ 22030101; код одержувача: 38009628; банк одержувача: Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; рахунок одержувача: 0003; призначення платежу:*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), за позовом ОСОБА_3, Волинський апеляційний суд, код 02890400.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати в апеляційний суд.

З огляду на викладене та відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України, подану апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши відповідачу строк - десять днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору.

Роз'яснити, що у разі невиконання вказаних вимог суду у зазначений строк та неподання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору, апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 12 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 12 лютого 2019 року у даній справі залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу строк для усунення зазначених у ній недоліків - десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

У разі невиконання вимоги суду у зазначений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя