КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника стягувача Васильєва А.О.,

представника боржника Кривенди М. В . ,

державного виконавця Сіренка С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року по цивільній справі за скаргою Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергія Володимировича, стягувач: Компанія «Nibulon SA»,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Компанія «Райз» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергія Володимировича, стягувач: Компанія «NibulonSA», в якій просило: визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергія Володимировича в межах виконавчого провадження № 55583162, які виявляються у витребуванні інформації, документів, пояснень, довідок того, перелік яких наведено у Вимозі державного виконавця від 14.01.2019 року за № 55583162/20.1-4/23; визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергія Володимировича в межах виконавчого провадження № 55583162, які виявляються у витребуванні інформації та документів, перелік яких наведено у Запиті державного виконавця від 10.01.2019 року № 55583162/20.1-4/23.

Вимоги скарги заявник обгрунтовував тим, що 22.01.2018 року старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренко Сергієм Володимировичем відкрито виконавче провадження № 55583162 щодо примусового виконання виконавчого листа № 759/16206/14-ц.

При цьому, в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було вчинено наступні дії: надіслано на адресу ПрАТ «Компанія «Райз» вимогу від 14.01.2019 року № 55583162/20.1-4/23, яка була отримана останнім 16.01.2019 року; надіслано на адресу ПрАТ «Компанія «Райз» запит від 10.01.2019 року № 55583162/20.1-4/23, який був отриманий останнім 14.01.2019 року.

Разом з тим, заявник вказував на протиправність вимоги державного виконавця з огляду на наявність наступних обставин в їх сукупності:

- зазначення у вимозі 220 окремих вимог суперечить наданим державному виконавцю правам, визначених у Законі України «Про виконавче провадження», адже, останній, встановивши 5-денний строк для виконання вимог, достеменно знав про значний обсяг запитуваної інформації та неможливість її надання боржником у повному об`ємі;

- значна частина інформації та документів, витребуваних у п.п. 1-15 вимоги, вже перебуває у матеріалах виконавчого провадження № 55583162;

- у п.п. 16-18 вимоги державним виконавцем витребовуються внутрішні документи боржника, які жодним чином не можуть слугувати предметами (майном), за рахунок яких можливо задовольнити вимоги стягувача;

- незважаючи на наявність в матеріалах виконавчого провадження інформації щодо дебіторської заборгованості боржника, державний виконавець безпідставно вимагає її надати у п. 19 вимоги;

- п.п. 20-35 вимоги містять вимоги, які не узгоджуються з положеннями Закону України «Про виконавче провадження», адже вказані положення не містять обов`язку надавати інформацію про договірні відносини боржника, в тому числі й за період до відкриття виконавчого провадження.

Крім того, обґрунтовуючи протиправність запиту державного виконавця від 10.01.2019 року, заявник вказував на те, що запитувана в останньому інформація про дебіторську заборгованість боржника вже міститься в матеріалах виконавчого провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.04.2019 року у задоволенні скарги відмовлено (т. 24, а.с. 85-94).

В апеляційній скарзі ПрАТ «Компанія «Райз», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичних обставинам справи, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити у повному обсязі.

Так, в обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не надав жодної оцінки його аргументам, а також безпідставно не витребував у державного виконавця копій матеріалів виконавчого провадження, про що, в свою чергу, заявник просив у прохальній частині своєї скарги.

Крім того, всупереч вимог ч. 1 ст. 450 ЦПК України щодо розгляду скарги у десятиденний строк з дня її надходження, розгляд останньої тривав більше 5-ти місяців (т. 24, а.с. 142-148).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.06.2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (т. 24, а.с. 154, 155).

27.06.2019 року до суду надійшли відзиви державного виконавця та стягувача на апеляційну скаргу (т. 24, а.с. 173-187, 191-205).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.07.2019 року справу призначено до апеляційного розгляду (т. 24, а.с. 220, 221).

Представника стягувача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Представник боржника у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Державний виконавець у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.01.2018 року старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренко Сергієм Володимировичем відкрито виконавче провадження № 55583162 щодо примусового виконання виконавчого листа № 759/16206/14-ц.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження № 55583162 постановою державного виконавця про відкриття провадження від 22.01.2018 року боржника було зобов`язано подати декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває у заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерства юстиції України.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, після відкриття виконавчого провадження № 55583162 вимогами державного виконавця у боржника неодноразово витребовувалась інформація щодо його майнового стану та її документальне підтвердження, а також викликався керівник боржника для надання пояснень, довідок та іншої інформації щодо майнового стану боржника.

Будь-яких доказів, які б підтверджували, що боржник подав державному виконавцю декларацію про доходи та майно, а також вчинив інші дії, спрямовані на надання державному виконавцеві запитуваної інформації, матеріали справи не містять.

У зв`язку з зазначеним, в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було вчинено наступні дії: надіслано на адресу ПрАТ «Компанія «Райз» вимогу від 14.01.2019 року № 55583162/20.1-4/23, яка була отримана останнім 16.01.2019 року; надіслано на адресу ПрАТ «Компанія «Райз» запит від 10.01.2019 року № 55583162/20.1-4/23, який був отриманий останнім 14.01.2019 року.

Так, у відповідності до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець є учасником виконавчого провадження, який вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до п. п. 6, 9, 11, 12 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції У країни від 02.04.2012 №512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802 (надалі - Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.

Запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень. Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

У вимозі, дорученні, запиті виконавця обов`язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання.

Отже, вимога державного виконавця і запит державного виконавця є окремими формами вчинення державним виконавцем своїх процесуальних повноважень у виконавчому провадженні, вимоги до яких встановлені Законом №1404-VIII та Інструкцією.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

З огляду на викладене, вимога державного виконавця і запит державного виконавця до боржника, складені державним виконавцем, які здійснює виконавче провадження, на підставах, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» і оформлені у відповідності до вимог п. п. 9, 11, 12 розділу І Інструкції, є правомірними (передбаченими законодавством про виконавче провадження) способами реалізації державним виконавцем права на отримання відомостей про майновий стан (доходи і майно) боржника, а також необхідних для проведення виконавчих дій пояснень, довідок та іншої інформації, в тому числі - конфіденційної.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані боржником запит та вимога державного виконавця за своїми формами та змістом у повній мірі відповідають вимогами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та 9, 11, 12 розділу І Інструкції.

При цьому, матеріалами справи в їх сукупності підтверджується факт того, що вимоги, і запити державного виконавця з питань надання пояснень, довідок, копій документів та інформації, необхідних для здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №55583162, про які йдеться у оскаржуваній Вимозі, які надсилались боржнику рекомендованими поштовими повідомленнями впродовж 2018 року, боржник не виконав і не оскаржив.

Таким чином, встановивши вищевказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про те, що оскаржувані боржником процесуальні дії державного щодо надсилання боржнику вимоги і запиту відповідають вимогам законодавства про виконавче провадження, вчинені на підставах, в межах компетенції та у спосіб, передбачені законами України, і не порушують прав та/або свобод заявника як боржника у виконавчому провадженні № 55583162.

Щодо доводів заявника про те, що суд першої інстанції не витребував у державного виконавця матеріали виконавчого провадження та, як наслідок, не перевірив чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувалися вимоги скарги, колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» ПрАТ «Райз», як боржник у виконавчому провадженні № 55583162, мав право самостійно ознайомитися з матеріалами вказаного виконавчого провадження та подати до суду першої інстанції відповідні докази, які б підтверджували вимоги та доводи даної скарги.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що у 5-денний строк неможливо надати запитувану державним виконавцем інформації колегія суддів оцінює критично, адже, як вбачається, з моменту отримання вимоги боржник жодного разу не звертався до державного виконавця з відповідними заявами щодо недостатності встановленого державним виконавцем строку виконання вимоги і не клопотав перед державним виконавцем про продовження строку на виконання вимоги.

В свою чергу, положення ст. 11-13 Закону України «Про виконавче провадження» не забороняють державному виконавцю встановлювати боржникові строк для виконання його законних вимог тривалістю 5 робочих днів.

Посилання апелянта на те, що матеріали виконавчого провадження містять відповідь ДФС України (лист №12601/5/99-99-12-03-06-16 від 17.07.2018 року) на Запит державного виконавця (№ 55583162/20.1-4/2.3 від 03.07.2018 року) про надання інформації про дебіторську заборгованість ГІАТ «Компанія «Райз», у відповідь на яку державний виконавець отримав всю необхідну запитувану інформацію, є безпідставними, оскільки лист ДФС України №12601/5/99-99-12-03-06-16 від 17.07.2018 року не містить переліку дебіторів боржника та розмір їх заборгованості перед боржником, а застосування державним виконавцем положень ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» стосовно органів державної фіскальної служби не виключає застосування державним виконавцем положень п. 3 ч. 3, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» стосовно боржника.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, п.п. 20-25 Вимоги містять вимоги державного виконавця, які не узгоджуються з положенням ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки зазначені положення Закону не містять обов`язку надавати інформацію про договірні відносини боржника та й ще у період до відкриття виконавчого провадження, слід зазначити, що нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено будь - яких обмежень періодів часу, за які державний виконавець вправі витребовувати довідки, пояснення, документи та іншу інформацію на підставі п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України не встановлено жодних обмежень періодів, за які державним виконавцем може бути витребувана відповідна інформація.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом строків розгляду скарги суд апеляційної інстанції оцінює критично, адже, в розумінні положень ст.ст. 376-378 ЦПК України, вказані обставини не є підставою для скасування та/або зміни правильного по суті та законного судового рішення.

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам заявника належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз» - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року по цивільній справі за скаргою Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергія Володимировича, стягувач: Компанія «Nibulon SA»,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений -02 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська