Справа № 369/5209/19
Провадження № 2/369/2825/19
26.11.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Медведського М.Д.,
за участю секретаря - Головатюк В.В.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва № 11 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
У квітні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.
Свої позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що 23 серпня 2018 року ОСОБА_3 взяв у нього в борг грошові кошти у сумі 30 000,00 доларів США, представивши розписку про отримання грошових коштів у зазначеній сумі.
23 серпня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачеві в позику грошові кошти у сумі 30 000 доларів США.
Проте як стверджує позивач, кошти, отримані в борг, відповідач досі не повернув, безпідставно ухиляючись від зобов`язань, взятих на себе за договорами позики.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 25.01. 2008 року Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України у Київській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Старокиївським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 28.11. 2000 року, адреса проживання: АДРЕСА_2 понесені судові витрати в розмірі - 8495, 61 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 26 374, 26 грн.
У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені ним позовні вимоги з підстав зазначених у позові, просив суд їх задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Про день, час ті місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
23 серпня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 30 000 доларів США. На підтвердження укладення між сторонами договору позики та передачі позикодавцем коштів на виконання його умов, відповідачем було представлено розписку про отримання ним від позивача грошових коштів у сумі 30 000 доларів США. Строк повернення коштів у розписці вказано 15 березня 2019 року (а. с. 5).
Оскільки 29 березня 2019 року ОСОБА_2 було надіслано вимогу про повернення позики за договором від 23 серпня 2018 року, то строк виконання зобов`язання у боржника ОСОБА_3 настав 15 березня 2019 року.
Таким чином, до правовідносин, які виникли з договорів позики від 23 серпня 2018 року, застосуванню підлягають норми ЦК України.
Грошові кошти, отримані в позику за договором від 23 серпня 2018 року, ОСОБА_3 зобов`язаний був повернути до 15 березня 2019 року. У договорі позики від 23 серпня 2018 року встановлено кінцевий термін повернення суми позики - 15 березня 2019 року.
Як визначено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Нормою ч. 1 ст. 1049 ЦК України на позичальника покладено обов`язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У терміни, визначені договорами позики, позичальник отримані в позику грошові кошти не повернув, ухилившись від зобов`язань, взятих на себе за договорами позики.
Покликаючись на норми ст. ст. 536, 1048 ЦК України, ОСОБА_2 стверджував, що він має право на отримання від ОСОБА_3 процентів за користування позикою за період з 16 березня 2019 року по 11 квітня 2019 року.
У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, Велика Палата Верховного Суду відступила від усталеної правової позиції, якої дотримувались Верховний Суд та Верховний Суд України та зазначила таке.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки позивачем нараховано інфляційні збитки за період з 16 березня 2019 по 11 квітня 2019 року, інфляційні збитки підлягають стягненню з період з 16 березня 2019 року по 11 квітня 2019 року.
Нарахування інфляційних збитків здійснюється за формулою: З.інфл. = С х ІІср, де З.інфл. - інфляційні збитки, С - сума боргу, ІІср - сукупний індекс інфляції за період з 16 березня 2019 року по 11 квітня 2019 року.
Отже, інфляційні збитки становлять:
За договором позики від 23 серпня 2018 року - 0, 00 грн. (836 565,00 грн. х 1. 00000000 = 0, 00 грн);
Нарахування 3% річних , розрахунок здійснюється за формулою:
Сума санкції = С х 3 х Д : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.
Отже 3% річних становлять:
За договором позики від 23 серпня 2018 року - 2856, 49 грн. (836 565,00 грн. х 3 % х 27 : 365 : 100 = 1856, 49 грн.
Нарахування процентів за користування коштами за договором позики від 23.08. 2018 року, розраховується за формулою:
Пеня = Сума боргу х Ставка пені % / 100% / 365 днів х кількість днів.
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані період складає 11 138, 92 грн.
Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_2 слід задовольнити, стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача у сумі 30 000 доларів США, як суму основного боргу, 1856, 49 грн. - річних, 11 138, 92 грн. - як проценти за користування коштами.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ОСОБА_2 надано суду докази на підтвердження факту оплати ним витрат на професійну правничу допомогу видатковий касовий ордер, а тому вони підлягають компенсації.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі - 8495, 61 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 26 374, 26 грн.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 15, 16, 526, 525, 526, 599, 611, 625, 1047-1050 Цивільного кодексу України. ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 25.01. 2008 року Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України у Київській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Старокиївським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 28.11. 2000 року, адреса проживання: АДРЕСА_2 , заборгованість за розпискою від 23.08. 2018 року, у сумі 30 000 доларів США, як суму основного боргу, 1856, 49 грн. - річних, 11 138, 92 грн. - як проценти за користування коштами.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 25.01. 2008 року Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України у Київській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Старокиївським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 28.11. 2000 року, адреса проживання: АДРЕСА_2 понесені судові витрати в розмірі - 8495, 61 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 26 374, 26 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: М.Д. Медведський