Справа № 183/7780/18
№ 2-з/183/159/18
У Х В А Л А

03 січня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пономаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 183/7780/18 (провадження № 2/183/3798/18) за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

11 грудня 2018 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому позивач просить стягнути з відповідача грошову суму розмірі 50000 грн., в порядку регресу, право на стягнення якої новий кредитор набув на підставі договору про відступлення права вимоги, укладеного між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

На даний час провадження по справі не відкрите, оскільки відповідачем по справі є фізична особа, яка не має статусу підприємця, внаслідок чого судом, у відповідності до вимог ч.1, 7 ст. 187 ЦПК України, направлено запит щодо отримання інформації про місце проживання фізичної особи.

22.12.2018 року до канцелярії суду надійшла заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій він просить накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubi Lancer», номер кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що з метою врегулювання спору, що передувало укладенню договору про відступлення права вимоги, первісним кредитором - Страховою компанією «УПСК» на адресу відповідача було направлено вимоги про добровільне відшкодування збитків, в порядку регресу. Позивача було проінформовано про те, що стягнення боргу не можливе, оскільки у відповідача відсутнє будь-яке майно та кошти, за рахунок яких можливо задовольнити вимоги. Між тим, така інформація позивачем була перевірена самостійно, ним було з'ясовано, що позивачеві на праві власності належить автомобіль марки «Mitsubi Lancer», номер кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску. Новим кредитором боржникові також було направлено вимогу про відшкодування збитків, в порядку регресу, така вимога відповідачем добровільно не виконана, тому у позивача виникли підстави побоюватися, що ОСОБА_2 розпорядиться належним йому на праві власності автомобілем, відчужити його, що, в свою чергу, ускладнить чи унеможливить в подальшому виконання рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, однак у визначений строк заява не була розглянута, в зв'язку з великою кількістю раніше призначених до розгляду справ у цей період.

Розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється судом без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши подані до заяви про забезпечення доказів матеріали та оцінивши надані позивачем докази у своїй сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд, за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Накладення арешту на майно є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір, який регулюється нормами цивільного законодавства щодо стягнення виплаченого страхового відшкодування, однак з представлених до суду доказів не можливо визначити, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на автомобіль утруднить чи унеможливить виконання судового рішення.

З представлених до суду доказів, виходячи з ціни позову, суд на даній стадії позбавлений можливості визначити співмірність заходу забезпечення позову із заявленими ним вимогами.

Зважаючи на вище викладене, враховуючи характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку про неможливість вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 149,ст. 150, 151, ч. 1 ст. 157, 260 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі № 183/7780/18 (провадження № 2/183/3798/18) за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, в порядку регресу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Сорока О.В.