Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2019 Справа №607/14530/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30 липня 2018 року предявила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з відповідача аліментів на її (ОСОБА_1Б.) користь у розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу, до закінчення нею навчання або до досягнення 23 років. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 є її батьком. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2018 року розірвано шлюб між її (ОСОБА_1Б.) батьками: матірю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_2. На даний час, вона (ОСОБА_1Б.) навчається на 3 курсі Тернопільського національного економічного університету, факультет міжнародного менеджменту, на контрактній (платній) формі. Відповідач ОСОБА_2, будучи її батьком жодної матеріальної допомоги їй не надає, при цьому він офіційно не працевлаштований, а його дохід носить нерегулярний характер. Також, вказує, що крім неї у відповідача є ще одна дочка її сестра ОСОБА_4, матеріальної допомоги якій відповідач також не надає. З цих підстав, просить позов задовольнити.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2018 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

22 листопада 2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов до суду відзивна позовну заяву, згідно якого відповідач не погоджується із предявленим до нього позовом та вказує, що у звязку із наявністю у нього важкого матеріального становища, він не спроможний сплачувати на утримання дочки позивача ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1500 гривень щомісячно. Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки, крім позивача ОСОБА_2 із аналогічним позовом до нього про стягнення аліментів звернулась його інша дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також на його утриманні перебуває мати пенсійного віку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка теж потребує його матеріальної допомоги та догляду. З цих підстав просить стягувати із нього аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

09 січня 2019 року на адресу суду поступила заява позивача ОСОБА_1, згідно якої позивач вказує, що обставини викладені відповідачем ОСОБА_2 у поданому ним відзиві на позов не відповідають дійсності, оскільки інформація про те, що її батько відповідач ОСОБА_2 перебуває у важкому матеріальному становищі є неправдивою, про що свідчить те, що у листопаді 2018 року відповідач набув у власність житловий будинок загальною площею 254,5 кв.м., який розташований у с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області. Також, зазначає, що матір відповідача ОСОБА_5 не перебуває на його (ОСОБА_2Б.) утриманні, оскільки з 2000 року ОСОБА_5 виїхала на заробітки у Королівство Іспанія та не потребує жодної матеріальної допомоги і догляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у поряду загального позовного провадження до суду не надходило.

За вказаних обставин, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

За положеннями ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Судом установлено:

Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД №081115 виданого 09 листопада 1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, України, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2018 року задоволено позов ОСОБА_2 і розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Як вбачається із довідки №1435 виданої 17 вересня 2018 року ПМП «СОВР» у квартирі №28, що знаходиться по бульварі ОСОБА_6, 7 в м. Тернополі зареєстровані: ОСОБА_7 власник; ОСОБА_4 дочка; ОСОБА_1 дочка; ОСОБА_2 чоловік.

Разом із цим, актами складеними комісією ПМП «СОВР» від 22 березня 2018 року та від 13 серпня 2018 року стверджується, що ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до довідки №88 виданої 19 вересня 2018 року Тернопільським національним економічним університетом, ОСОБА_1 навчається на 3 курсі денної форми Навчально-наукового інституту міжнародних економічних відносин ім.. ОСОБА_8 Тернопільського національного економічного університету (IV рівень акредитації), умови навчання контракт, термін навчання 4 роки: з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року.

З копії договору №140252 про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою укладеного між ОСОБА_1 та Тернопільським національним економічним університетом вбачається, що позивач ОСОБА_1 навчається за спеціальністю «Менеджмент» на денній формі навчання, освітній ступінь/освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавр, тривалість навчання для здобуття освітнього ступеня/освітньо-кваліфікаційного рівня 2 роки 10 місяців, вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 43520 (сорок три тисячі пятсот двадцять) гривень, вартість одного місяця навчання 1280 гривень.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із вимогами ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом установлено, що мати позивача ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи загального захворювання довічно, що стверджується наявною у матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії ААІ №920601.

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року, розмір доходу матері позивача ОСОБА_3 за 2017 рік становить 795,02 гривень. Дохід отриманий від надання майна в лізинг ПП «Агропродсервіс Ярчівці». Інших доходів немає.

Разом із тим, як убачається із долученої позивачем ОСОБА_9 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна від 26 листопада 2018 року, відповідач ОСОБА_2 на підставі рішення Байковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області №139 від 30 жовтня 2018 року набув у власність житловий будинок загальною площею 254,5 кв.м., що знаходиться по вул. Чорновола, 29 в с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд критично сприймає, зазначені відповідачем у відзиві на позов твердження про перебування на його утриманні матері пенсійного віку ОСОБА_5, оскільки відповідачем ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що ним надається матеріальна допомога на її утримання. Натомість, згідно долученої до матеріалів справи копії довідки №863/03 виданої 19 липня 2018 року виданої начальником Зборівського відділу з питань призначення перерахунку і виплати вбачається. Що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Козівського обєднаного управління ПФУ і отримує пенсію за віком, щомісячний розмір якої становить 1562,05 гривень.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 навчається на денній контрактній (платній) формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки матір позивача ОСОБА_7 є інвалідом третьої групи довічно, а також враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, який є особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований, однак вказана обставина не звільняє його від обовязку щодо утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 30 липня 2018 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьохрічного віку.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 30 липня 2018 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 гривень судового збору.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 11 січня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Головуючий суддяОСОБА_10