Справа № 482/33/19
Номер провадження 6/482/3/2019
У Х В А Л А

14 січня 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Андрусенко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса матеріали цивільної справи за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним зобовязань, покладених на нього рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 482/1894/17.

Своє подання мотивує тим, що на сьогоднішній день боржником не виконано рішення суду за наявності такої можливості, не подано декларації про доходи та майно, на виклики приватного виконавця не зявляється, а тому звертається з даним поданням до суду.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 не зявився, матеріали подання містять клопотання приватного виконавця про його підтримання та про його розгляд за відсутності приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з нормами ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»(підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, Верховний Суд України вказав, що ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Отже, наявність у боржника невиконаних зобов'язань за рішенням суду саме по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Як вбачаєтьсяз матеріалів справи, постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 від 22.06.2018 відкрито виконавче провадження № 56658431 з примусового виконання виконавчого листа № 481/1894/17, виданого 23.02.2018 року Новоодеським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ЕР № 511510 від 30.05.2014 р., виданий Новоодеським РС УДМС України в Миколаївській області, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ЕВ № 109695 від 23.09.2005 р., виданий Кіровським ВМ Кіровоградського УМВС України в Кіровоградській області, боргу за нотаріально посвідченим договором позики НВО № 248273 від 14.04.2017 року, у сумі 125245,20 ( сто двадцять пять тисяч двісті сорок пять грн. 20 коп.) гривень, який складається з: основної суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобовязання в сумі 123 620,80 (сто двадцять три тисячі шістсот двадцять грн. 80 коп.) гривень; 3-х % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1624,40 ( одна тисяча шістсот двадцять чотири тисячі грн. 40 коп.) гривень, та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесених нею судових витрат по справі зі сплати судового збору в розмірі 1252,45 гривень.

З постанови про відкриття виконавчого проваджень вбачається, що боржника зобовязано в пятиденний строк з дня отримання вказаної постанови, подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Матеріалами справи підтверджується, що приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1, з метою виконання судового рішення, в межах відкритого ним виконавчого провадження, винесено постанови від 22.06.2018 року по арешт майна боржника, якими накладено арешт на всі грошові кошти, що містяться на всіх рахунках, у всіх банківських та інших фінансових установах, а також на кошти на всіх рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів та належать боржнику ОСОБА_2 та на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2

На доказ направлення боржнику ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2018., постанов про арешт майна від 22.06.2018 р., приватним виконавцем надано копію фіскального чеку ПАТ «Укрпошти» від 22.06.2018 р. та відстежуваний рух вказаного поштового відправлення на адресу місця проживання боржника ОСОБА_2: с. Сухий Єланець, Новоодеського району Миколаїської області.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вручення боржнику ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2018 р., так як відповідно до вищевказаного відстежуваного руху поштового відправлення разом з вказаними постановами, 18.07.2018 р. з поштового відділення с. Сухий Єланець, відбулося повернення поштового відправлення за зворотною адресою м. Миколаїв, за закінченням встановленого терміну зберігання.

17.08.2018 р. приватним виконавцем ОСОБА_1 винесено вимогу про подачу йому боржником ОСОБА_2 в пятиденний строк декларації про його доходи та майно та про явку ОСОБА_2 до офісу приватного виконавця в строк до 17.09.2018 р. з подачею документального підтвердження виконання рішення суду або пояснення причин його невиконання, яку приватний виконавець надіслав за адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_2 с. Сухий Єланець Новоодеського району Миколаївської області вул.. Пекаря, 25, однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме: копію поштової довідки ПАТ «Укрпошта», вказане поштове відправлення було повернуто за місцем відправки у звязку із закінченням встановленого строку зберігання.

Крім того, відповідно до відстежуваного руху вказаного поштового відправлення на адресу місця проживання боржника ОСОБА_2: с. Сухий Єланець, Новоодеського району Миколаївської області, вбачається, що вказане проштове відправлення 04.10.2018 р. було повернуто за зворотною адресою відправника приватного виконавця в м. Миколаїв, що свідчить про відсутність доказів про отримання боржником вказаної вимоги приватного виконавця.

В поданні про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України приватний виконавець, як на підставу для задоволення подання, посилався на ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобовязань.

В силу положень ст. 33 Конституції України, особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобовязання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеному у цьому Пакті.

Отже, зі змісту вищезазначених норм вбачається, що обовязковою підставою для задоволення судом подання державного чи приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших громадян.

На підставі визначених у ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обовязків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обовязок не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Звернувшись з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України, приватний виконавець виконавчого органу Миколаївської області, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього судом зобовязань, в матеріалах справи відсутні відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання, докази виклику ОСОБА_2 та його неявки до приватного виконавця.

Таким чином, сама по собі наявність невиконаного зобов'язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає факт ухилення боржника від виконання.

Відповідно до положення ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Поскільки матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження, тому, з врахуванням вищенаведеного, у задоволенні клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 260, 261, 441 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуючий: