Провадження № 22-ц/812/114/19 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Миколаїв

справа № 1411/238/12-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Лептугою С.С.,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1

на рішення державного виконавця Вітовського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області, постановлену 13 листопада 2018 року суддею Глубоченком С.М. в приміщенні цього ж суду (дата складання повної ухвали не зазначена),

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на рішення державного виконавця Вітовського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Вітовського ВДВС), в якій просив скасувати постанову заступника начальника відділу Вітовського ВДВС від 5 вересня 2018 року про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням № 51764185 та постанову від 7 вересня 2018 року про відкриття виконавчого провадження за постановою від 5 вересня 2018 року.

Позивач зазначав, що був боржником у виконавчому провадженні №51764185 за виконавчим листом Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 травня 2012 року про стягнення з нього, як солідарного боржника, на користь ПАТ «Банк «Форум» 2 248 012, 19 грн. кредитної заборгованості. 5 вересня 2018 року виконавчий лист повернуто стягувачу, якого 23 травня 2018 року замінено на ТОВ «БАВАРІЯ ЮГ», та постановою від того ж дня з нього, ОСОБА_1, стягнуто 224 801, 21 грн. виконавчого збору. 7 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення цього збору.

Посилаючись на відсутність правових підстав для стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження щодо цього стягнення, ОСОБА_1 просив скасувати постанови від 5 та 7 вересня 2018 року.

До участі в справі як третю особу залучено стягувача ТОВ «БАВАРІЯ ЮГ».

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 закрито, заявникові роз'яснено право на звернення з відповідною скаргою до суду адміністративної юрисдикції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив ухвалу скасувати та направити справу для розгляду до того ж суду, посилаючись на помилковість висновків суду про те, що скарга не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу сторони не скористалися.

В судове засідання апеляційного суду заявник та державний виконавець не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.259, 272). Справу розглянуто за участі представника третьої особи - ТОВ «БАВАРІЯ ЮГ».

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

За загальним правилом статті 447 ЦПК, в редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, сторона виконавчого провадження має право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Питання щодо підстав стягнення коштів виконавчого провадження (виконавчого збору), їх розмірів, порядку визначення та стягнення врегульовані, зокрема, статтями 27, 40, 42 Закону «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною другою статті 74 Закону «Про виконавче провадження», в редакції, чинній з 5 жовтня 2016 року, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

При цьому адміністративна юрисдикція таких спорів не пов'язана з органом або з юрисдикцією суду, які видали виконавчі листи, з виконання яких виникли підстави для стягнення з боржника виконавчого збору.

Отже на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення, зокрема, виконавчого збору, незалежно від того, ким видані виконавчі листи, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

За такого можна дійти висновку, що крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця (зокрема за статтею 447 ЦПК), Закон «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження таких рішень щодо стягнення виконавчого збору, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду України в постанові від 6 червня 2018 року (справа № 921/16/14-г/15, пункти 21, 34) та в постанові від 12 вересня 2018 року (справа № 906/530/17, пункти 45, 46).

Наведене узгоджується і з положенням статті 287 КАС щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, за якою учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2016 року заступником начальника Вітовського ВДВС відкрито виконавче провадження № 51764185 за виконавчим листом, виданим 24 травня 2012 року Жовтневим районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Форум» 2 248 012,19 грн. кредитної заборгованості (а.с.172).

Стягувача у виконавчому провадженні замінено на ТОВ «БАВАРІЯ ЮГ».

Постановою заступника начальника Вітовського ВДВС від 5 вересня 2018 року виконавчий лист повернуто стягувачу відповідно до його заяви за пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону «Про виконавче провадження» (а.с. 196).

5 вересня 2018 року також винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 224 801, 21 грн. виконавчого збору (а.с. 167).

7 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження за цією постановою (а.с. 170).

Встановивши зазначені обставини та виходячи з того, що предметом оскарження є постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження щодо цього стягнення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розгляд скарги ОСОБА_1 на ці постанови має здійснюватися за спеціальним порядком судового оскарження таких рішень, а саме відповідно до частини 1 статті 74 Закону «Про виконавче провадження» та статті 287 КАС за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК суд закриває провадження у справі, якщо вона не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги щодо безпідставного закриття провадження у справі з посиланням на положення статті 447 ЦПК та практику Верховного Суду.

Правила статті 447 ЦПК, як зазначалось вище, мають загальний характер, тоді як оскарження рішень державного виконавця щодо стягнення саме виконавчого збору має здійснюватися за спеціальним порядком, передбаченим статтею 74 Закону «Про виконавче провадження» .

Не може бути достатньою підставою для скасування ухвали суду і посилання апелянта на судову практику з розгляду по суті скарг на постанови державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору в порядку цивільного та господарського судочинства (постанова Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 761/11524/15ц, постанова від 15 лютого 2018 року у справі №910/1587/13, а.с. 204-211). Зазначені рішення не містять жодних висновків щодо юрисдикції таких спорів та ухвалені на підставі раніше висловленої правової позиції (постанова ВСУ від 11 листопада 2015 року в справі № 6-2187цс15, постанова від 24 лютого 2016 року у справі № 6-3077цс15).

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм виконавчого та процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повну постанову складено 11 січня 2019 року.