Справа №173/910/19
Провадження №2/173/728/2019
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.
При секретареві Демяненко С.І.
За участю: позивача - ОСОБА_1
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-
05.04.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_2 , з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_3
03.06.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.
04.06.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 27.08.2019 року
27.08.2019 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засідання на 27.08.2019 року
Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 22 квітня 1988 року бюро реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 57.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 22 квітня 1988 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований бюро реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 57
Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей вони не мають.
Шлюбні відносини вони припинили в 2011 році. З цього ж часу вони спільного господарства не ведуть і мають окремий бюджет.
Причиною розірвання шлюбу стало відсутність взаємопорозуміння і спільних інтересів. Вони втратили почуття поваги і любові одне до одного і на теперішній час кожен проживає своїм життям і не намагається перейнятись проблемами одне одного, що й стало причиною звернення до суду.
В судове засідання позивач не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Між сторонами виникли сімейні правовідносини, пов`язані із розірванням шлюбу.
Судом встановлено, що 22 квітня 1988 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований бюро реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 57, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами поступово погіршувались та мали наслідком їх припинення. За доводами позивача з 2011 року сторони шлюбні відносини не підтримують і спільне господарство не ведуть.
Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя. Сторони втратили почуття поваги і любові одне до одного і на теперішній час кожен проживає своїм життям і не намагається перейнятись проблемами одне одного, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, - чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання шлюбу.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, оскільки сторони протягом тривалого періоду часу не підтримують шлюбні відносини. Позивач наполягає на розірвання шлюбу без надання строку для примирення. З чого суд робить висновок, що у сторін було достатньо часу для прийняття зваженого рішення про продовження перебування в шлюбі. За даних обставин суд вважає за можливе прийняти рішення про розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.
Дане рішення приймається судом у відповідності із способом захисту обраним позивачем та передбаченим нормами Сімейного кодексу України.
Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити позивачці прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 , оскільки згідно поданої позовної заяви позивач не ставить вимоги про відновлення їй дошлюбного прізвища.
Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Враховуючи вину обох із сторін у розірванні шлюбу, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають частковому відшкодуванню та вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивачки 384-20 грн. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану покласти на сторони в рівних частинах.
На основі ст. 110, 112, Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити
Шлюб, зареєстрований 22 квітня 1988 року бюро реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міськвиконкому у Дніпропетровської області, актовий запис № 57, між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 , залишити прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 .
Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частинах.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 - 384 грн., 20 коп. на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою завою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем та/або подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/ або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27.08.2019 року

Суддя Петрюк Т.М .

Зареєстроване: 27.08.2019 року

Оприлюднене: 30.08.2019 року

Дата набрання законної сили: 27.09 2019 року