ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 березня 2019 року м. Чернівці

справа № 718/3118/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Кулянди М.І.,Одинака О.О.

секретаря Вовкун Н.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кіцманська районна державна адміністрація Чернівецької області

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2018 року, головуючий у 1-й інстанції Мінів О.І.,

встановила:

ОСОБА_1 у листопаді 2018 року звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кіцманської районної державної адміністрація Чернівецької області про припинення права на аліменти на дитину у зв»язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

Зазначав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23

Справа №718/3118/18 Головуючий у 1 інстанції Мінів О.І.

Провадження №22-ц/882/326/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

квітня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.П»ядиківці Кіцманського району Чернівецької області в розмірі 500 грн. щомісячно.

Після чого рішенням Кіцманського районного суду м.Чернівці від 31 травня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.П»ядиківці Кіцманського району Чернівецької області в розмірі 750 грн. щомісячно, змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.П»ядиківці Кіцманського району Чернівецької області в розмірі 750 грн. щомісячно.

Вказував на досягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 згоди щодо припинення права на аліменти на дитину ОСОБА_5 у зв»язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

На виконання домовленості ОСОБА_4 подано до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області заяву 10 травня 2017 року про закінчення виконавчого провадження з стягнення з ОСОБА_1 аліментів у зв»язку із сплатою аліментів до повноліття дитини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_4, вчинено договір дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. 12 травня 2017 року.

Посилався на невизнання ОСОБА_4 припинення права на аліменти на дитину ОСОБА_5 у зв»язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.П»ядиківці Кіцманського району Чернівецької області та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.П»ядиківці Кіцманського району Чернівецької області в розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 3 листопада 2017 року.

Просив припинити право ОСОБА_4 на аліменти на утримання ОСОБА_5 з набуттям права власності на нерухоме майно з 12 травня 2017 року.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2018 року у позові відмовлено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 про припинення права на аліменти на дитину у зв»язку з набуттям права власності на нерухоме майно задовольнити.

Посилається на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, досягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 домовленості про здійснення правочину про передачу ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно ОСОБА_5 з метою припинення права на аліменти на утримання дитини, подання ОСОБА_4 до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області заяви про сплату аліментів до повноліття дитини 10 травня 2017 року, дотримання вимог статті 190 СК України при вчинення договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_4, дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. 12 травня 2017 року.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подано до суду.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 про припинення права на аліменти на дитину у зв»язку з набуттям права власності на нерухоме майно, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1-7 ст.190 СК України, ч.1 ст.717, ч.1 ст.718, ч.2 ст.719, ч.1 ст.202, ч.3 ст.203, ч.1 ст.224, ч.1 ст.235 ЦК України та дійшов висновку про відсутність підстав для захисту права ОСОБА_1 шляхом припинення права на аліменти на дитину у зв»язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що при вчиненні договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_4, дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. 12 травня 2017 року, не дотримано вимог статті 190 СК України, правочин не вчинений для приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили.

Водночас суд першої інстанції послався на те, що заява ОСОБА_4 до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області заяви про сплату аліментів до повноліття дитини від 10 травня 2017 року не свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_4, насправді вчинено договір про припинення права на аліменти на дитину у зв»язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

За змістом ст.43 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову.

При цьому згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Предметом позову ОСОБА_1, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є припинення права ОСОБА_4 на аліменти на утримання ОСОБА_5 з набуттям права власності на нерухоме майно.

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав досягнення домовленості ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про припинення права на аліменти на дитину у зв»язку з набуттям права власності на нерухоме майно, вчинення договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_4, дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. 12 травня 2017 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.П»ядиківці Кіцманського району Чернівецької області в розмірі 500 грн. щомісячно.

Також рішенням Кіцманського районного суду м.Чернівці від 31 травня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.П»ядиківці Кіцманського району Чернівецької області в розмірі 750 грн. щомісячно, змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.П»ядиківці Кіцманського району Чернівецької області в розмірі 750 грн. щомісячно.

ОСОБА_4 подано до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області заяву 10 травня 2017 року про закінчення виконавчого провадження з стягнення з ОСОБА_1 аліментів у зв»язку із сплатою аліментів до повноліття дитини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_4, вчинено договір дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. 12 травня 2017 року.

Після чого заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.П»ядиківці Кіцманського району Чернівецької області та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.П»ядиківці Кіцманського району Чернівецької області в розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 3 листопада 2017 року.

На підставі ч.1 ст.190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за рішенням суду» батьки мають право з дозволу органу опіки та піклування укласти між собою договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо), який підлягає нотаріальному посвідченню й державній реєстрації (ст. 190 СК України).

При цьому до укладення даного договору, відповідно до положень ст. 8 СК України, застосовуються відповідні норми ЦК України, зокрема розділу ІІ книги п'ятої ЦК України, яка регулює загальні положення про договір.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини 2, 3 статті 190 СК України набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно.

У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов'язується самостійно утримувати її.

Укладення договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо, від обов'язку брати участь у додаткових витратах на дитину.

Таким чином, зазначеною нормою права визначено механізм для набуття дитиною або дитиною і тим з батьків, з ким вона проживає права власності на нерухоме майно за рахунок припинення права на аліменти, зумовлюючи додаткове правове навантаження та урегулювання майнових відносин дитини.

З огляду на наведене договір, передбачений ст.190 СК України, є двостороннім договором, який наділяє правами та обов'язками обидві його сторони.

До матеріалів справи приєднано договір між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_4, дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. 12 травня 2017 року.

За правилами частини першої статті 204 ЦПК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

За змістом ч.3 ст.202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Односторонній правочин може створювати обов»язки лише для особи, яка його вчинила.

Односторонній правочин може створювати обов»язки для інших осіб, лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Отже, договір між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_4, дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. 12 травня 2017 року, за своєю правовою природою є одностороннім правочином, не створює для сторін взаємних прав та обов'язків.

Змістом договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_4, дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. 12 травня 2017 року, спростовуються посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на досягнення згоди щодо істотних умов договору, визначеного ст.190 СК України.

Отже, вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_4, договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. 12 травня 2017 року, не впливає на правовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з сплати аліментів.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на досягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 домовленості щодо здійснення правочину про передачу ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно ОСОБА_5 з метою припинення права на аліменти на утримання дитини, подання ОСОБА_4 до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області заяви про сплату аліментів до повноліття дитини 10 травня 2017 року не свідчать про вчинення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно в належній формі.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для захисту права ОСОБА_1 шляхом припинення права на аліменти на дитину у зв»язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

З огляду на наведене судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1ст. 375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суд Чернівецької області від 27 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 17 березня 2019 року

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Кулянда М.І., Одинак О.О.)

З оригіналом згідно: