Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/3006/15-ц
2/705/219/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:
головуючого судді Коваля А.Б.
при секретарі Остропольській О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про те, що він товаришував з подружжям відповідачів і на початку січня 2008 року, під час святкових днів, в бесіді останні повідомили, що майже рік планують перебратися до столиці. На його запитання щодо їх будинку, повідомили, що дуже швидко його продадуть.
На початку лютого 2008 року до нього звернулися ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та розповіли, що квартиру у Києві, яка їм сподобалася, можуть продати в будь-яку мить і що у них не лишилося часу на збір коштів. Всієї суми у них зараз немає та попросили в борг 150000 гривень.
03 лютого 2008 року між ним та подружжям відповідачів було укладено договір позики на суму 150000 гривень, він передав ці кошти ОСОБА_2 в присутності ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4, в підтвердження чого ОСОБА_2 було власноруч написано розписку.
Можливості повернути кошти вчасно відповідачі не мали, а тому він, зважаючи на їх дружні стосунки, погодився на відстрочення повернення боргу на два роки до 31.12.2012 року.
На початку лютого 2015 року його стан здоровя значно погіршився, постійно хватають інсульти, він зовсім перестав бачити. Вимушений був звернутися до боржників про повернення коштів на лікування та проживання, так як сам уже не має можливості заробляти собі на хліб, але вони просили відстрочити термін повернення боргу на 7-10 днів і пообіцяли повернути борг. Проте, з кінця лютого 2015 року відповідачі почали уникати зустрічей та не відповідають на дзвінки.
Тобто станом на 01 червня 2015 року відповідачі не виконали своє зобовязання.
Просить суд стягнути на користь ОСОБА_5 солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 борг у сумі 150000 (сто пятдесят) гривень.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 понесені ним судові витрати, точний розмір яких буде підтверджено в судовому засіданні.
Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні в повному обємі підтримав позовні вимоги, позов вважає обґрунтованим. Пояснив, що його довіритель надав у борг відповідачам сто пятдесят тисяч гривень. В підтвердження укладення цього договору відповідачем ОСОБА_2, після отримання грошей, було власноручно, при свідках, написано розписку, у якій зазначено суму, дату повернення боргу тощо. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх обовязків по договору позики, позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом та просить суд його задоволити.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляли.
Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає, що минув строк позовної давності. В подальші судові засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомляв.
На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.
Суд, вислухавши представника позивача та вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом достовірно встановлено про те, що 17 грудня 2015 року Уманським міськрайонним судом винесено заочне рішення по вказаній справі, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені та з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягнуто суму боргу та судовий збір.
В подальшому, відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення, яку 09 лютого 2017 року задоволено, рішення скасовано та призначено новий судовий розгляд.
Згідно розписки, складеної 03.02.2008 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1, виданий Монастирищенським РВ УМВС 20.02.2008 року, проживає в м. Умань ІІ пров. Тімірязєва, 5, Черкаська область), позичив у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НС № 198660, виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області) кошти у розмірі 150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень, які зобовязався повернути: 60 000 (шістдесят тисяч) гривень до 31.12.2009 р., а 90 000 (девяносто тисяч) гривень до 31.12.2010 р. При виконанні вказаної операції присутній свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказана розписка засвідчена підписами кредитора, позичальника та свідка.
На думку суду, встановлено факт укладання договору позики між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, дружиною якого є відповідач ОСОБА_3
У відповідності до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1046 цього Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У судовому засіданні представник відповідачів зазначив, що минув строк позовної давності, оскільки договір був укладений у 2008 році. На думку суду, зазначене підтверджує той факт, що договір позики дійсно укладався, що також є підставою для задоволення позову.
У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
На зворотній стороні розписки, оригінал якої приєднано до матеріалів справи представником позивача в ході розгляду справи, зазначено дати та розмір коштів, які поверталися відповідачем ОСОБА_2 в рахунок основного боргу, що засвідчено його підписом. Так, останній запис про повернення боргу у розмірі 2500 гривень датований 21.01.2014 року, а позивач звернувся до суду з вказаним позовом 26.05.2015 року, а заява про перегляд заочного рішення датована 26.01.2016 року. Тому суд вважає, що позовна заява подана у межах позовної давності.
Оскільки позивач на підставі ч. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046, 1050 ЦК України, ст.ст. 61, 73 СК України, суд
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1500 гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: А. Б. Коваль