Справа № 712/1027/19
Провадження № 2о/712/42/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.І.

за участі заявника ОСОБА_1

представника зацікавленої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Черкаська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1звернулася до суду із заявою до про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що у 1988 році вона познайомилась з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З того часу вони почали спільно проживати та зареєстрували шлюб у встановленому Законом порядку.

Спочатку вони проживали у гуртожитку за адресою: м. Черкаси, вул. 30 р. Перемоги, 32, к. 104, к. 75 з її донькою від першого шлюбу ОСОБА_4.

В силу нормальних взаємовідносин що існували між нею та ОСОБА_3, вони придбати квартиру для спільного проживання їх сім'ї.

17.05.2001 року, за спільні кошти вони придбали двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до договору купівлі- продажу квартири АВР № 821 631, від 17.05.2001 року, покупцями даної квартири є вона, її чоловік - ОСОБА_3 та її донька від першого шлюбу - ОСОБА_4.

З часу покупки квартири вони всі зареєстровані в цій квартирі та почали спільно проживати однією сім'єю.

В подальшому чоловік почав зловживати алкогольними напоями та відносини між ними почали погіршуватись з причин розходження їхніх поглядів на сімейне життя та виконання сімейних обов'язків.

23 січня 2014 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 1-СР № 071632, шлюб між нею та ОСОБА_3 було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси зроблено відповідний актовий запис № 12. Після розірвання шлюбу вона залишила собі прізвище чоловіка - ОСОБА_3.

В подальшому вони продовжували спільно проживати у придбаній квартирі, адже іншого місця проживання сторони не мали.

Окрім даної квартири, ОСОБА_3 мав хату, що залишилась у спадок йому від батьків в с. Попівка, ОСОБА_5, Смілянського району Черкаської області, куди систематично навідувалися та підтримували її у належному технічному стані.

В червні 2018 року ОСОБА_3 до с. Попівка поїхав сам та планував повернутись через кілька днів, як це було зазвичай, однак в силу погіршення стану здоров'я, 14.06.2018 його було доставлено до Смілянської міської лікарні, звідки наступного дня його було переведено до неврологічного відділення Ротмістрівської амбулаторії.

15.06.2018 в приміщенні Ротмістрівської амбулаторіі загальної практики сімейної медицини ОСОБА_3 помер. Відповідно до встановленого діагнозу він хворів раком легень, що і було причиною його смерті.

Так, як родичів з якими він підтримував тісні родинні зв'язки ОСОБА_3В не мав та в силу того, що останній час він проживав з нею та її донькою, організацією його поховання займалась заявниця та всі витрати пов'язані з цим були оплачені нею, що підтверджується відповідними документами долученими до заяви.

З часу укладення шлюбу, а саме з 1988 року ОСОБА_3 постійно проживав із заявницею однією сім'єю, а також після придбання квартири вони продовжили спільне проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та навіть після розірвання шлюбу, фактичне спільне проживання з останнім однією сім'єю у вказаній вище квартирі не припинилось. Як і під час шлюбу, так і після його розірвання вони продовжували спільно сплачувати комунальні послуги за квартиру, слідкувати за її належним технічним станом, проводити її поточний ремонт та інше.

Вказані обставини на її думку підтверджують факт їх спільного проживання, однак в силу того, що дані обставини встановлюються, виключно, в судовому порядку вона позбавлена законного права на спадок чоловіка, що і послугувало підставою звернення до суду з даною заявою.

Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі.

Представник ЧМР за дорученням ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви.

Вислухавши учасників процесу, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім!єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В силу положення ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.99 р. №5-рп/99 установлено, що до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

В судовому засіданні встановлено, що у 1988 році заявник ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. З того часу вони почали спільно проживати та зареєстрували шлюб у встановленому Законом порядку.

17.05.2001 року, за спільні кошти вони придбали двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до договору купівлі- продажу квартири АВР № 821 631, від 17.05.2001 року, покупцями даної квартири є заявник ОСОБА_1 , її чоловік - ОСОБА_3 та її донька від першого шлюбу - ОСОБА_4 ( по 1/3 частини квартири).

З часу покупки квартири вони зареєстровані в цій квартирі, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_1, де зазначено місце реєстрації АДРЕСА_3 20.06.2001року .

В подальшому відносини між сторонами ними почали погіршуватись з причин розходження поглядів на сімейне життя та виконання сімейних обов'язків, зловживання ОСОБА_3 алкоголю, так 23 січня 2014 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 1-СР № 071632, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси зроблено відповідний актовий запис № 12. Після розірвання шлюбу заявник залишила собі прізвище чоловіка - ОСОБА_3.

В подальшому сторони продовжували спільно проживати у придбаній квартирі, адже іншого місця проживання сторони не мали, оплачували комунальні послуги, проводили поточні ремонти в квартирі.

15.06.2018 в приміщенні Ротмістрівської амбулаторіі загальної практики сімейної медицини ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР № 331389.

Організацією поховання ОСОБА_3В займалась заявниця та всі витрати пов'язані з цим були оплачені нею, що підтверджується відповідними документами долученими до заяви.

На даний час заявниця ОСОБА_1 позбавлена законного права на спадок чоловіка, оскільки факт їх спільного проживання після розірвання шлюбу останнім однією сім'єю у вказаній вище квартирі встановлюються, виключно, в судовому порядку.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10С які також були допитані в судовому засіданні, свідки підтвердили факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та померлого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 з часу придбання спільної квартири за адресою: АДРЕСА_2, по момент смерті ОСОБА_3, а саме по 15 червня 2018 року.

За приписами ст. ст.76 - 81 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника оскільки заявницею надано належні і допустимі докази того, що сторони ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та померлий ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки з часу придбання спільної квартири за адресою: АДРЕСА_2, а саме з 17 травня 2001 року по момент смерті ОСОБА_3, а саме по 15 червня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 13,18, 263, 265, 268, 293, 315,316 ЦПК України, Постанови ПВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд-

В И Р І Ш И В :

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та померлого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з часу придбання спільної квартири за адресою АДРЕСА_4, а саме з 17.05.2001 року по момент смерті ОСОБА_3, а саме по 15.06.2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст складено 01.04.2019 року.