Справа № 472/1203/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2019 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в спрощеному позовному проваджені, в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В позові зазначив, що перебував з відповідачкою в незареєстрованих шлюбних відносинах, від яких у них народились діти: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на його повному утриманні. Позивач ніде не працює, є інвалідом ІІІ групи, хворіє та часто перебуває на лікуванні. Позивач сплачує аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, інших осіб на утримані не має, не є інвалідом, має у власності земельну ділянку, яку здає в оренду. Відповідач працює прибиральницею в Миколаївській гімназії № 41 Миколаївської міської ради Миколаївської області, отримує заробітну плату.

Позивач просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно.

06.11.2018 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву в якій зазначив, що відповідач ОСОБА_2 змінила місце роботи та працює в ТОВ СП "Нібулон". Просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з'явились. Від представника позивача ОСОБА_7 надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась про причини неявки суду не повідомила, надала відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначила, що до 2012 року вона проживала разом з позивачем у с. Новосвітлівка Веселинівського району Миколаївської області. У 2012 році вона переїхала разом з дітьми до м. Миколаєва, де винаймала житло, працювала, а діти навчались у ЗОШ № 46 м. Миколаєва. Починаючи з вересня 2018 року діти проживають разом з позивачем. У період з вересня 2018 року по даний час вона регулярно надсилає кошти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини своєї заробітної плати, купує дітям речі, відправляє посилки. Просить відмовити в позовних вимогах повністю.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не зявились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в незареєстрованих шлюбних відносинах та мають спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4, де сторони записані батьками.

Згідно довідки Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 848 від 23.10.2018 року, неповнолітні діти сторін знаходяться на утриманні батька ОСОБА_1

Згідно довідок Новосвітлівської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 23.10.2018 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 дійсно навчаються в Новосвітлівської ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Судом встановлено, що з вересня 2018 року ОСОБА_9 та ОСОБА_3 проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні.

Позивач ОСОБА_1 ніде не працює, є інвалідом ІІІ групи, має на утримані ще одну дитину ОСОБА_6, на утримання якого сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів.

Відповідач ОСОБА_2 працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 та згідно довідки ФОП ОСОБА_10 № 1 від 02.01.2019 року, отримує заробітну плату середньомісячний розмір якої становить 3059 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в запереченнях зазначає, що вона приймає участь в утриманні дітей та на їх утримання регулярно надсилає 1/2 частину своєї заробітної плати. На підтвердження цього надала до суду копії квитанції за вересень та листопада 2018 року про поштовий переказ коштів в сумі 1500 грн. та квитанцію за грудень 2018 року про поповнення картки іншого банку в розмірі 1210 грн.

Суд не приймає зазначені копії квитанцій як належний доказ, оскільки з квитанцій про поштовий переказ коштів вбачається, що отримувачем коштів є ОСОБА_2, а з квитанції про поповнення картки взагалі не можливо встановити отримувача коштів та їх цільове призначення.

За заявою відповідача, судом неодноразово викликалась свідок ОСОБА_11, яка в судове засідання не з'явилась та пояснень щодо участі відповідача ОСОБА_2 в утриманні дітей не надала.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо участі ОСОБА_2 в утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_3 судом не здобуто.

Суд також не бере до уваги твердження позивача ОСОБА_1 про отримання відповідачем ОСОБА_2 доходів від земельної ділянки, яку відповідач здає в оренду, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеної обставини позивачем не надано.

Відповідач ОСОБА_2 інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'яою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, з урахуванням матеріального становища дітей, які знаходиться на утримані позивачата матеріального стану відповідача ОСОБА_2, яка офіційно працює, отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, є матір'ю дитини і зобов'язана утримувати їх до досягнення ними повноліття, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/3 частини заробітної плати відповідача ОСОБА_2 будуть необхідними та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 180 - 182, 184, 191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_1, виданий 27 січня 2012 року Веселинівським РВ УМВС України в Миколаївській області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду - 02 листопада 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіТустановський А.О.