Справа № 500/8579/18
Провадження № 2/500/329/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_9.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

05.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання його, ОСОБА_1 , разом зі спадкодавцем, його матір`ю - ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто станом на 19 жовтня 2011 року, за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,67 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_1 , мотивуючи тим, що вказане майно належить ОСОБА_5 25.10.2010 року ОСОБА_5 залишила заповіт, згідно умов якого зазначену земельну ділянку заповіла ОСОБА_1 . ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що звернення до нотаріуса не було здійснено своєчасно та відсутній факт прийняття позивачем спадщини.

Представник позивача в судовому підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого 27.12.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00607, земельна ділянка площею 3,67 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_1 .

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 19.10.2011 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_5 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,67 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_1 0220.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 25.10.2010 року секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в книзі для реєстрації документів нотаріальних дій за № 75 , ОСОБА_5 заповіла земельну ділянку площею 3,67 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданий 27.12.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54648648 від 28.12.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І., заповіт ОСОБА_5

від 25.10.2010 року, зареєстрований за № 75 , не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проживав разом зі спадкодавцем, його матір`ю - ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто станом на 19 жовтня 2011 року, за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено:

- довідкою виданою виконавчим комітетом Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №808 від 26.02.2019 року, згідно якої, ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зазначили, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, тобто станом на 19 жовтня 2011 року, мешкав за адресою: АДРЕСА_2.

Враховуючи викладене, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І. № 316/01-16 від 02.08.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що відсутні докази про постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою та звернення до нотаріуса щодо прийняття спадщини не було здійснено своєчасно.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1241, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області, місце проживання: АДРЕСА_5) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, його матір`ю - ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто станом на 19 жовтня 2011 року, за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,67 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданий 27.12.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00607, кадастровий номер: НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.03.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар