Справа№ 324/1407/18
Провадження № 2/324/34/2019

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 Пологівський районний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Іванченка М.В.

при секретарі Кувіка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що відповідач ОСОБА_2 є її батьком. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь її матері ОСОБА_3 на її утримання щомісячно у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, починаючи з 16.08.2011, і до її повноліття, проте 02.03.2018 позивач досягла повнолітнього віку і виплата аліментів на її утримання припинилася. На даний час позивач є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету міжнародних відносин, політології та соціології Одеського національного університету імені ОСОБА_4. Термін навчання з 01.09.2017 по 2021 рік. Згідно договору за № від 08.08.2017 загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 51929грн. Відповідач працює водієм ЧП «Агрофірма ім.Шевченка», має стабільну заробітну плату, крім того він отримує дохід у розмірі приблизно 20000грн. щорічно з оренди земельного паю, який розташований в с.Новоселівка Пологівського району Запорізької області. Оскільки позивач неодноразово зверталася до відповідача про сплату аліментів у добровільному порядку, тому вважає за необхідне стягнути аліменти з ОСОБА_2 на своє утримання з 02.03.2018 щомісячно у розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) за весь час її навчання в Одеському національному університеті імені ОСОБА_4, але не більше як до 23-х років.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з нього аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визнає частково, а саме просить стягнути з нього аліменти на утримання позивача у розмірі 1/5 частини на період навчання без врахування канікул, слухання справи просить провести без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 подала до суду заяву про підтримання позову, просить справу розглянути за її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС №063311, виданого 15.03.2000 Новоселівською сільською радою Пологівського району.

З копії договору № від 08.08.2017 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, встановлено, що він укладений між Одеським національним університетом імені ОСОБА_4 в особі ректора ОСОБА_5 (далі - Виконавець) та ОСОБА_3 (далі Замовник) для ОСОБА_1 (далі Одержувач), про наступне: Виконавець бере на себе зобовязання за рахунок коштів Замовника здійснити надання Одержувачу освітньої послуги, а саме: 052 Політологія, денна, бакалавр. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 51929грн., в тому числі за першій рік 11189грн., другий рік 12308грн., третій рік 13539грн., четвертий рік 14893грн.

Відповідно до довідки №3, виданої 09.01.2019 Одеським національним університетом імені ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 є студенткою 2 курсу денної форми навчання факультету міжнародних відносин, політології та соціології Одеського національного університету імені ОСОБА_4.

У звязку із продовженням позивачем ОСОБА_1 навчання у Одеському національному університеті імені ОСОБА_4 на денній формі навчання за контрактом після досягнення повноліття вона потребує матеріальної допомоги. Як вбачається із поданих до суду письмових доказів, її витрати на навчання складаються із оплати за навчання, проживання, проїзду до місця навчання тощо. Після досягнення позивачем повноліття, утримання їй надає лише матір, яка не може забезпечити потреби позивача у повному обсязі.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним за віком та станом здоровя, працює водієм у ПП «Агрофірма ім.Шевченка» Пологівського району Запорізької області, загальна сума його доходу за період з 01.05.2018 по 31.10.2018 становить 61414,5грн., що підтверджується довідкою про доходи №59 від 05.11.2018, наданою ПП «Агрофірма ім.Шевченка».

Згідно довідки №60 від 06.11.2018, наданої ПП «Агрофірма ім.Шевченка», відповідач ОСОБА_2 є власником земельного паю в розмірі 5,6745га, посвідченого державним актом ЗП №049352, зданого за угодою №б/н від 14.03.2005 в оренду ПП «Агрофірма ім.Шевченка» с.Новоселівка, річна плата за оренду земельного паю в 2017 році згідно договору становить 11847,74грн., утримані аліменти з оренди земельного паю за 2017 рік становлять 3238,38грн. (на користь ОСОБА_6 1619,19грн., на користь ОСОБА_3 1619,19грн.).

Відповідач ОСОБА_2 проживає із матірю пенсіонером ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: вул.Гагаріна, 40, с.Новоселівка Пологівського району Запорізької області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області №357 від 05.11.2018, наданою відповідачем до суду.

Відповідно до копії інформації Пологівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 07.11.2018 за №24250 встановлено, що на виконанні у Пологівському РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження АСВП №28820752 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-504/2011, виданого 19.09.2011 Пологівським районним судом Запорізької області, про стягнення з боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.08.2011 та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до абз.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 після досягнення повноліття продовжує навчання і тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_2, який є її батьком, за віком і станом здоровя є працездатним, проживає з матірю, яка є пенсіонером, сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, частково визнав позовні вимоги, а тому, враховуючи матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших утриманців, та, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання своєї повнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Приймаючи до уваги те, що позивач не подала до суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати, тобто дане твердження позивача не доведене ніякими доказами, то суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів на її користь з 02.03.2018 задоволенню не підлягає, стягнення аліментів на користь позивача має здійснюватися від дня подачі позову до суду, тобто з 08.08.2018.

Щодо вимоги відповідача про стягнення з нього аліментів на користь позивача на період її навчання без врахування канікул, то суд вважає за необхідне зазначити, що діючим законодавством України не передбачено стягнення аліментів на повнолітніх дочку чи сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, без врахування канікул. Особа вважається такою, що навчається в учбовому закладі, з моменту зарахування її до учбового закладу і до моменту припинення навчання. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. А тому зазначена вимога відповідача є безпідставною.

Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,8грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 191, 199-201 СК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 (гуртожиток), м.Одеса Одеської області, аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на період навчання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 08.08.2018, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, в іншій частині позову відмовити.

На користь держави стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири)грн. 80коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Пологівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: