Справа № 484/5391/18
Провадження № 2/484/334/19
Рішення

іменем України

(заочне)

01.04.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Максютенко О.А.

за участю секретаря судових засідань- Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в місті Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

встановив

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в сумі 586523 грн. 17 коп., в обґрунтування позовних вимог зазначала, що 03.07.2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики за яким вона дала відповідачу у борг 20000 доларів США, що еквівалентно 565400 грн., який ОСОБА_2 зобов'язався повернути до 01 липня 2017 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач написав відповідну розписку від 03.07.2012 року.

В період з 28.02.2014 року по 04.03.2017 року ОСОБА_2 повернув позивачці 68000 грн. Після чого припинив виконувати зобов'язання. Відповідач відмовляється повертати борг, в зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду із зазначеним позовом у якому просила стягнути з відповідача 499 800 грн. боргу за договором позики, 65444.01 грн. - індекс інфляції за час прострочки сплати боргу в період з 01.07.2017 р. по 30.11.2018 року, 21279, 16 коп. - 3 % річних від простроченої суми.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, у якій позов підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не подав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів,суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 03.07.2012 року сторони уклали договір позики, згідно якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 позику в розмірі 20000 доларів США, строком до липня 2017 року. На підтвердження отримання позики відповідачем 03.07.2012 року складено розписку про отримання позики (а.с.4).

Згідно повідомлення НБУ, станом на 30.11.2018 року офіційний курс долара США склав 2839,0932 грн. (а.с.8).

В період з 28.02.2014 року по 04.03.2017 року ОСОБА_2 повернув позивачу 68000 грн.

При укладенні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: суми позики і строку повернення позики. Договір сторони оформили в письмовій формі. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

ОСОБА_1 позикодавець свої зобовязання за договором виконала, коли передала ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 20000 доларів США.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 свої зобовязання за договором позики не виконав і не повернув позичені на певний строк грошові кошти.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень ч.2 ст.1047 ЦКУкраїни на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд України, який у своїй Правовій позиції від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Частина 1 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу».

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 625, 1050 ЦК України, які передбачають наслідки порушення договору позичальником, відповідач зобовязаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми позики.

Суд перевірив розрахунки, наведені позивачем щодо 3% річних від суми позики та витрат від інфляції і погоджується з вимогами позивача, що сума 3% річних від суми позики дорівнює 21279 грн. 16 коп., розмір інфляційних витрат складає 65444 грн. 01 коп.

Оскільки відповідач не надав до суду належних і допустимих доказів щодо повернення боргу позивачці ОСОБА_1, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України , з відповідача на користь позивачки слід стягнути 5865 грн. 23 коп. витрат по сплаті судового збору.

керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та зареєстровий за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 борг за договором позики, в розмірі - 586523 грн., 17 коп. , з яких : 499800 грн. борг за договором позики, 65444 грн. 01 коп. - інфляційні витрати, 21279 грн. 16 коп. - 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору, в сумі - 5865 грн. 23 коп., а всього стягнути - 592388 грн. 4 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: