ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року м. Чернівці справа № 718/2703/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанська Н. К.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Андрушків С.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 5 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Масюк Л.О.,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі - ТДВ СТДВ «Глобус» ) про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Посилався на те, що 27 квітня 2017 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2103», номерний знак НОМЕР_1, зупинився на узбіччі дороги зі сполученням Чернівці - Івано-Франківськ, а саме біля житлового господарства, що розташоване по вул. Центральна, 144 в смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області, де маючи намір виконати розворот ліворуч, не врахувавши дорожньої обстановки, почав здійснювати маневр ліворуч і виїхавши на проїжджу частину дороги допустив зіткнення з моторолером марки «Viper», без номерних знаків, під керуванням позивача, який рухався у попутному напрямку в межах своєї смуги руху.

Внаслідок вказаної ДТП йому спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черпно-мозгової травми, відкритого перелому склепіння черепа з переходом на основу, пневмоцефалію, двобічний гематосинус, забій головного мозку, які згідно висновку СМЕ №115-Е від 24 травня 2017 року відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Крім того, в результаті даної ДТП пошкоджено його транспортний засіб, мопед марки «Viper», який належить йому на праві власності.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 лютого 2018 року.

Згідно страхового поліса АК №2262803 від 25 грудня 2016 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована у ТДВ СТДВ «Глобус».

Посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути з ТДВ СТДВ «Глобус» на його користь майнову шкоду пов'язану з ремонтом транспортного засобу в сумі 9750 грн та майнову шкоду пов'язану з лікуванням в сумі 8818 грн.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 5 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ СТДВ «Глобус» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, а саме витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу - мопеду «Viper» в розмірі 9570 грн, та майнову шкоду пов'язану з лікуванням в розмірі 8198,43 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення ТДВ СТДВ «Глобус» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що ДТП трапилася 27 квітня 2017 року, а позивач, як потерпіла особа, заяву про виплату страхового відшкодування до ТДВ СТДВ «Глобус» подав із пропуском однорічного строку з моменту скоєння ДТП, що є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Окрім того, транспортний засіб на момент огляду, позивачем частково відновлено, що унеможливлює страховику визначити розмір заподіяної шкоди.

Також зазначає, що згідно наданих позивачем документів, витрати на лікування, необхідність здійснення яких підтверджено медичним закладом становить 6708,34 грн.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом установлено, що 27 квітня 2017 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2103», номерний знак НОМЕР_1, зупинився на узбіччі дороги зі сполученням Чернівці - Івано-Франківськ, а саме біля житлового господарства, що розташоване по вул. Центральна, 144 в смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області, де маючи намір виконати розворот ліворуч, не врахувавши дорожньої обстановки, почав здійснювати маневр ліворуч і виїхавши на проїжджу частину дороги допустив зіткнення з моторолером марки «Viper», без номерних знаків, під керуванням позивача, який рухався у попутному напрямку в межах своєї смуги руху.

Зазначені обставини встановлені вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 8 лютого 2018 року (а.с. 12-13).

Потерпілим у кримінальній справі є водій моторолера марки «Viper», а саме позивач по справі.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ СТДВ «Глобус» згідно з полісом АК №2262803 від 25 грудня 2016 року з лімітом відповідальності за шкоду завдану життю і здоров'ю 200 000 грн, за шкоду завдану майну 100 000 грн, з франшизою - 1000 грн (а.с.36).

31 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СТДВ «Глобус» із заявою про страхове відшкодування, яка датована 16 травня 2018 року (а.с.51-53).

Листом від 20 серпня 2018 року № ЦВ-6902/3 ОСОБА_1 повідомлений ТДВ СТДВ «Глобус» про відмову у здійсненні страхового відшкодування у зв'язку з пропущенням річного строку зі зверненням з відповідною заявою та відновлення транспортного засобу до огляду представником страховика (а.с. 55).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон 1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили (абзац 4 пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV).

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; -неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Саме до такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №753/5293/16-ц.

Ураховуючи вказані вище положення апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки позивач звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування шкоди заподіяної майну, з пропуском річного строку (дата настання ДТП - 27 квітня 2017 року; дата звернення з заявою про виплату страхового відшкодування - 31 липня 2018 року), ТДВ СТДВ «Глобус» правомірно відмовило йому у виплаті страхового відшкодування в цій частині.

Річний строк обчислюється з моменту настання події (ДТП), а не з дати набрання законної сили вироком суду, як помилково зазначено судом першої інстанції.

Враховуючи наведене рішення суду першої інстанції в частині стягнення шкоди завданої майну потерпілого підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 8818 грн витрат на лікування підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

За загальними правилом частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується.

Враховуючи це, підставою виникнення зобов'язання із заподіяння шкоди є факт її завдання. Умовами відповідальності за завдану шкоду є протиправна поведінка особи, що завдала шкоду, наявність між нею та майновою шкодою безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку, а також вина зазначеної особи.

Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Дорожньо-транспортна пригода скоєна 27 квітня 2017 року, а з заявою про виплату страхового відшкодування шкоди заподіяної здоров'ю позивач звернувся до страховика 31 липня 2018 року, тобто в межах трирічного строку.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується Законом № 1961-IV, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Підпунктом 24.1 статті 24 Закону № 1961-IV передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовується обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП, позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черпно-мозгової травми, відкритого перелому склепіння черепа з переходом на основу, пневмоцефалію, двобічний гематосинус, забій головного мозку, які відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Дані обставини підтверджено вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 лютого 2018 року.

З приводу отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень, позивач перебував на лікуванні у відділенні нейрохірургії ЛШМД м. Чернівці з 28 квітня 2017 року по 12 травня 2017 року (а.с.18-19), та з 13 червня 2017 року по 21 червня 2017 року (а.с.20-21).

Як вбачається з матеріалів справи, в межах заявлених позовних вимог документально підтвердженими є витрати ОСОБА_1 на лікування у розмірі 8479 грн 03 коп (а.с.22-35 ).

Отже, розмір витрат на лікування, які підлягають відшкодуванню ТДВ СТДВ «Глобус», в межах страхової суми, на користь ОСОБА_1 становлять 8479 грн 03 коп.

Таким чином, на часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути 8479 грн 03 коп понесених витрат на лікування.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 5 листопада 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду пов'язану з лікуванням у розмірі 8479 грн 03 коп.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в частині вимог про стягнення майнової шкоди пов'язаної з ремонтом транспортного засобу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: А.І. Владичан

І.Н. Лисак