Справа № 472/184/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2019 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його матір ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, увійшло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,1500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач зазначає, що зазначена земельна ділянка належить спадкодавцю на підставі державного акта, виданого 18.07.1994 року, виданого Веселинівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 290.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склала, тому позивач, як син померлої, отримав право на спадщину за законом у першу чергу та прийняв спадщину подавши до Веселинівської державної нотаріальної контори у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на успадковане майно позивач не може. Нотаріус винесла постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно не відповідає вимогам законодавства, а саме: державний акт немає серії і номеру, не зазначено площу ділянки та адресу місця розташування земельної ділянки, а вказано лише територію селищної ради.

Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,1500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що успадкована ним після смерті матері ОСОБА_3

Для підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, разом з позовною заявою, надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3

Ухвалою суду від 08 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 07 березня 2019 року від Державного нотаріального архіву Миколаївської області витребувано копію спадкової справи № 6/2005, заведеної після смерті ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з'явились. Від представника позивача ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві просила позов задовольнити.

Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області за довіреність ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнають повністю.

В зв'язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач визнав позов у підготовчому провадженні суд вважає за необхідне ухвалити рішення.

Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, смерть якої була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3 відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 69.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло, зокрема право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, з кадастровим номером НОМЕР_2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склала, тому право на спадщину у порядку ч. 1 ст. 1261 ЦК України отримав позивач, як син спадкодавця.

Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4, виданого 22 жовтня 1969 року, де матір'ю дитини записана ОСОБА_3.

Матеріалами спадкової справи № 06/2005 встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши 25 січня 2005 року до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області заяву про прийняття спадщини, яка була зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 11.

Інших спадкоємців які б прийняли спадщину судом не встановлено.

Тими ж матеріалами спадкової справи встановлено, що 24 червня 2005 року позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: грошові внески та житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1, що належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданий Веселинівською селищною радою Миколаївської області 20 квітня 1981 року.

Згідно постанови державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 17 серпня 2018 року № 571/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно належним чином не оформлені, а саме, відсутні серія та номер державного акту, не зазначено площу земельної ділянки та адресу місця розташування.

Згідно ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно копії архівного витягу з рішення виконавчого комітету Веселинівської селищної ради народних депутатів Миколаївської області від 19 травня 1994 року № 67 «Про видачу державного на право приватної власності на землю», вирішено видати ОСОБА_3 державний акт на право приватної власності на землю за адресою АДРЕСА_1.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, виданого 18 липня 1994 року Веселинівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області на підставі рішення виконкому Веселинівської селищної ради народних депутатів Миколаївської області від 19 травня 1994 року № 67, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, яка розташована на території Веселинівської селищної ради. Зазначений державний акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 290.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 08.10.2018 вбачається, що земельній ділянці площею 0,1500 га, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та передана їй для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2.

У відповідності до статей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено, що померла ОСОБА_3 була власником вищевказаної земельної ділянки та враховуючи те, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку та неможливість оформлення ним своїх спадкових прав у нотаріуса,суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 16, 1218, 1223, 1268-1270 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіТустановський А.О.