29.03.2019
справа № 642/4384/17
Провадження№2-п/642/8/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Бондаренка В.В.,

За участю секретаря Лозоватої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 22.12.2017 позовні вимоги по цивільній справі за позовом ПАТ «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено в повному обсязі.

01 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2017 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. У заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 вказує, що про існування вказаного рішення дізналася 31 січня 2019 року через мережу Інтернет, після відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_1 у судове засідання зявилася, підтримала заяву в повному обсязі, просила суд скасувати заочне рішення з підстав викладених у заяві про перегляд рішення.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання зявився, заперечував проти скасування рішення від 22.12.2017, оскільки воно законне та не підлягає скасуванню.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заочне рішення не підлягає скасуванню за наступними підставами.

Згідно з ч.1ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач про час і місце судового засідання сповіщався належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, частина з яких отримана відповідачем, а решта судових повісток, направлених на адресу відповідача, повернуті до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, відповідач вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи.

Крім того в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме заочного рішення, яке було отримане ОСОБА_1 04.01.2018.

Проте в свій заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 вказує, що отримала заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 22.12.2017 лише 21.01.2019.

Згідно із ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті та відсутність належного повідомлення про розгляд справи.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст.287,288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.В.Бондаренко