Провадження № 2/742/1532/19
Єдиний унікальний № 742/3737/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідько В.М., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно подружжя,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , припинивши право власності на Ѕ частину будинку ОСОБА_3 , визнати за нею право власності на Ѕ частину мотоцикла ІЖ Планета 5, 1990 року випуску, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_3 , припинивши право власності на Ѕ частину мотоцикла ОСОБА_3 , а також просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона перебуває у шлюбі із ОСОБА_3 , який було зареєстровано 08 травня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 89.

В період шлюбу в 2006 році сторонами було придбано Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та мотоцикл ІЖ Планета 5, 1990 року випуску.

У 2012 році згідно рішення виконкому Прилуцької міської ради за ОСОБА_3 оформлено право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з виділенням об`єкта нерухомого майна в натурі та надання йому окремої поштової адреси.

Тож вказаний житловий будинок та транспортний засіб є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю позивача та її чоловіка - відповідача.

На даний час відповідач заперечує факт виникнення права спільної сумісної власності на вказане набуте нерухоме та рухоме майно, тому позивач і звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні такі вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення з наведених позивачем підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 08.05.2004 року був укладений шлюб та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 89.

В період шлюбу, 21 липня 2006 року за спільні кошти сторонами було придбано Ѕ частину жилого будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу та Витягом з Державного реєстру правочинів та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9-11).

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області за № 286 від 25.06.2012 року оформлено право власності за ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 56,9 кв.м, житловою площею 34,8 кв.м, в зв`язку з виділенням об`єкта нерухомого майна в натурі та наданням будинку окремої поштової адреси (а.с.11)

Згідно свідоцтва на нерухоме майно від 17.07.2012 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.09.2015 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на мотоцикл ІЖ Планета 1990 року випуску (а.с.22).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тож вказаний житловий будинок та мотоцикл ІЖ Планета є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю позивача та її чоловіка - відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1 та 2 ст.70СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства житловий будинок та мотоцикл ІЖ Планета, 1990 року випуску є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, сам відповідач не заперечив проти розподілу спільного майна подружжя у рівних частках, тому суд дійшов висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину вказаного будинку та Ѕ частину мотоцикла ІЖ Планета та за відповідачем право власності на 1/2 частину вказаного будинку та Ѕ частину мотоцикла ІЖ Планета 1990 року випуску.

Відповідно до ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті судом першої інстанції суд у відповідній ухвалі вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - 50% сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 ( місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання права власності на майно подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , припинивши право власності на 1/2 частину будинку ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину мотоцикла ІЖ Планета 5, 1990 року випуску, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_3 , припинивши право власності на 1/2 частину мотоцикла ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати, а саме 50% сплаченого судового збору - 384 грн. 20 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., а всього 2384 грн. 20 коп.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції №0.0..1 від 01.11.2019 року, що становить 384 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя В.М.Бездідько