Провадження №2/428/212/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Поломаної В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гребенар Олексій Володимирович від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. У вищезазначеній квартирі разом з нею зареєстровані відповідачі, які є родичами позивача. Відповідачі в зазначеній квартирі не проживають з 2014 року. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі порушує права та інтереси позивача, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач звернулась з цим позовом до суду і просить визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, неповнолітню ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась.

Представник позивача Гребенар О.В. в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, до початку розгляду справи до суду надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали повністю.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області в судове засідання не з'явилася, про день та слухання справи була повідомлена належним чином.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Рубан Н.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1855 від 30 липня 1999 року, право власності зареєстроване від 18 серпня 1999 року за № 255 Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації.

З копії довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 36766 від 07.11.2018 року, виданою відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку вбачається, що до складу сім'ї/зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1, входять: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Згідно з копією акту про встановлення факту проживання (не проживання) № 218 від 13.11.2018 року, затвердженого КП «Житлосервіс «Світанок», за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживають ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_5. Окрім зазначених осіб, за вказаною вище адресою ніхто не мешкає з 2014 року.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 31 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8, про що зроблено відповідний актовий запис № 86. Батьком записаний ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_3. Крім того, є відмітка про набуття неповнолітньою дитиною громадянства Російської Федерації № 118436 від 20 листопада 2017 року.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживають без поважних причин, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Стосовно висновку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області про те, що Орган заперечує проти позбавлення неповнолітньої дитини права користування житловим приміщенням, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

По-перше, суд зазначає, що вищевказаний висновок Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області взагалі жодним чином необґрунтований. З наданого висновку неможливо встановити, які фактичні обставини були встановлені уповноваженими особами під час складання висновку, які дали підстави визнати позбавлення неповнолітньої особи права користування житловим приміщенням недоцільним. Загальне посилання на захист житлових прав дитини не є належним обґрунтуванням висновку.

По-друге, суд зазначає, що ані Конституція України, ані Конвенція про права дитини, ані Цивільний кодекс України (зокрема, статті 405, 406 вказаного Кодексу), ані Сімейний кодекс України, ані Житловий кодекс УРСР, ані Закон України «Про охорону дитинства», ані Закон України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» не встановлюють особливостей позбавлення дитини права користування житлом, яке вона набула як член сім'ї власника житла. Вказане право за своєю правовою природою є правом користування чужим майном (сервітутом) і позбавлення цього права відбувається в порядку статей 405, 406 ЦК незалежно від віку особи.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі беруть участь в оплаті витрат на комунальні послуги, з вимогами про вселення до спірного житлового будинку відповідачі не зверталися та будь-якої спеціальної домовленості між сторонами щодо тривалості проживання не було, а також відсутні докази того, що існували будь-які перешкоди у проживанні відповідачів в спірному житловому приміщенні.

При цьому суд враховує повне визнання позову відповідачами, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 16, 319, 321, 391,405 ЦК України ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Представник позивача: Гребенар Олексій Володимирович, місце проживання: АДРЕСА_2, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії НОМЕР_4 від 29 червня 2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_5, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_4, місце проживання: АДРЕСА_1.

Третя особа: Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32; ідентифікаційний код юридичної особи в .

Суддя Ж. І. Кордюкова