УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4

У скарзі зазначав, що в провадженні Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 57228610 з примусового виконання виконавчого листа № 335/10852/17 від 29.08.2018 року.

В лютому 2019 року, заявнику від роботодавця стало відомо, що з його заробітної плати будуть відбуватися списання на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.12.2018 року у виконавчому провадженні 57228610, яка складена старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4

Заявник посилаючись на те, що державний виконавець має право звернути стягнення на пенсію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати, проте, оскільки сума заборгованості за виконавчим документом перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати, державний виконавець не мав законних підстав для винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.12.2018 у виконавчому провадженні № 57228610, при цьому не перевіривши майновий стан боржника, просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 від 17.12.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 57228610.

В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача-стягувача в судовому засідання заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

В судовому засіданні старший державний виконавець Манделюк Д.П. проти задоволення скарги заперечував, підтримав в судовому засіданні подані до суду заперечення на скаргу, просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши у судовому засіданні учасників розгляду, перевіривши матеріали справи та обставини справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2018 року, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3на користь ОСОБА_5суму боргу за договором позики від 31 серпня 2014 року в розмірі 129 530 грн., три відсотки річних за період з 01.01.2015 року до 05.09.2017 року у розмірі 10 411 грн. 85 коп., а всього стягнуто суму у розмірі 139 941 грн. 85 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3в дохід держави судовий збір у розмірі 1399 грн. 41 коп.

В задоволенні позовних вимог про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних у визначеному позивачем розмірі відмовлено.

В задоволенні заяви представника відповідача про розстрочення виконання рішення, відмовлено.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18.01.2019 року апеляційна скарга ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2018 року, визнана неподаною та повернута останньому.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у самостійному порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове, виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом також встановлено, що на виконанні у Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження № 48540144 з примусового виконання наступних виконавчих документів: виконавчий лист № 2-1534/08 від 23.12.2008 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у розмірі 172471,89 грн.; виконавчий лист № 335/1775/14-ц від 20.04.2016 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» у розмірі 633,36 грн.; виконавчий лист № 335/10852/17 від 29.08.2018 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у розмірі 139941,85 грн.; виконавчий лист № 2-289 від 26.09.2011 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ВАТ «ОСОБА_7 Аваль» у розмірі 1950,93 грн.; виконавчий лист № 335/10852/17 від 22.08.2018 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь Державної судової адміністрації у розмірі 1399,41 грн.

17.09.2018 року стягувачем до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області подано заяву про відкриття виконавчого провадження.

18.09.2018 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57228610.

18.09.2018 року старшим державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, оскільки на виконання у відділі перебуває декілька проваджень щодо одного боржника ОСОБА_3

В рамках виконавчого провадження №57228610, постановою старшого державного виконавця від 05.11.2018 року накладено арешт на майно боржника.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем було направлено запити до реєструючих органів.

Згідно інформації, яка міститься в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та в інформаційній довідці з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців було встановлено, що у власності боржника зареєстровано наступне майно: 11/25 частка будинку за адресою Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Глиноцементна, буд. 18, на який накладено арешт ухвалою №2-3535/2009 від 30.07.2009 року Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, що не уможливлює звернення стягнення на майно; квартира за адресою Запорізька область, м. Запоріжжя, бул. ШевченкаАДРЕСА_1, що є предметом іпотеки АКІБ «УкрСиббанк» розміром зобовязання 103000,00 дол. США.

Згідно відповіді ДФС - боржник не має відкритих розрахункових рахунків в банківських установах, ПФ України - встановлено, що боржник отримує дохід у ПАТ «Запоріжжяобленерго».

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області щодо надання інформації про наявність зареєстрованих за боржником засобів на морському та річковому транспорті; до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області щодо надання інформації про наявність за боржником сільсько-господарської техніки; до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо наявності земельних ділянок належних на праві власності боржнику; до Державної міграційної служби України Управління ДМС у Запорізькій області для надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України, в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами на ім'я боржника; до Державної фіскальної служби України для надання інформації про номери рахунків, джерело отримання доходів; до Пенсійного фонду України для надання інформації про джерело отримання доходів.

Крім того, державним виконавцем направлено вимогу до банківських установ щодо надання інформації про наявність відкритих розрахунків боржника.

02.11.2018 року на адресу відділу надійшла скарга від стягувана ОСОБА_5 в якій зазначено, що боржник працевлаштований та вимагав вжити всіх заходів виконання рішення суду, у тому числі про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно відповіді №0-8-0.36-2697/115-18 від 14.11.2018 року Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, встановлено, що за боржником земельні ділянки не значаться.

Згідно відповіді №06-11-16/764 від 29.11.2018 року Головного управління держпродспоживслужби в Запорізькій області сільсько-господарська та дорожньо-будівельна техніка у власності боржника не зареєстрована.

Згідно відповіді №08/02.6-18 від 05.12.2018 від 05.12.2018 року Головного управління держпраці у Запорізькій області технологічні транспортні засоби у власності боржника не зареєстровані.

Згідно відповіді №10/01/35707 від 30.11.2018 року Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку цінні папери у власності боржника відсутні.

Згідно відповіді №46-07/13370/13599БТ від 04.12.2018 року ПАТ «Ощад Банк» у боржника відкритий рахунок кошти на якому відсутні, та згідно відповідей інших банківських установ у боржника відсутні розрахункові рахунки.

07.12.2018 року державним виконавцем, з метою перевірки майнового стану боржника та встановлення його фактичного місця проживання було здійснено вихід за місцем проживання боржника, а саме АДРЕСА_2 (згідно заяви стягувача), проте на неодноразові дзвінки та стуки в двері ніхто не відчиняв двері, сусіди двері також не відчиняли.

13.12.2018 року на адресу відділу надійшла заява стягувача зведеного виконавчого провадження ПАТ КБ «Приватбанк», про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_3 без перевірки майнового стану.

17.12.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено за адресою працевлаштування боржника.

Станом на теперішній час рішення суду від 22.06.2018 року не виконано в повному обсязі.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Суд встановив, що звертаючись до суду зі скаргою на постанову державного виконавця, заявник виходив з того, що виконавцем порушено вимоги ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», не вжито жодного заходу для перевірки майнового стану боржника, не отримано жодної відповіді про майновий стан боржника та відсутня письмова заява стягувача про звернення стягнення на дохід боржника.

Проте, з копій матеріалів виконавчого провадження, наданих старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4, вбачається, що виконавцем вжиті всі заходи для встановлення майнового стану боржника з метою виконання рішення суду, та на підставі скарги стягувача ОСОБА_5 та заяви стягувача зведеного виконавчого провадження ПАТ КБ «Приватбанк», останнім було винесено оскаржувану постанову, тобто виконавцем вимоги ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» виконані.

Пункт 18 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.В.Геєць