"01" квітня 2019 р.
Справа №642/7102/18
Провадження №2/642/300/19
01 квітня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Грінчук О.П.
з участю секретаря - Сузанського О.І.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, вказуючи, що вона з 25.01.2008 по 06.07.2012 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 02.10.2012 на її користь стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В липні 2013 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 13.11.2013 у задоволенні його позовних вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.01.2014 рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 13.11.2013 скасовано та ухвалено нове рішення, яким зменшено розмір аліментів з ј до 1/6, мотивуючи тим, що у ОСОБА_2 02.03.2013 народилась донька від іншого шлюбу, дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, та що на його утриманні перебуває мати - ОСОБА_4. Відповідач виконує свої аліментні зобовязання нерегулярно, крім того, в січні 2018 року дитині, ОСОБА_3, встановлений діагноз цукровий діабет, 1 тип, тяжка форма. Також на теперішній час відпали деякі обставини, які були визначені судом для зменшення розміру аліментів, а саме: померла мати відповідача, яка перебувала на його утриманні, а також зявились нові обставини, а саме важка хвороба дитини, на підставі чого позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, а саме: з 1/6 до 1/3 частини від його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 07.04.2029, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Ухвалою суду від 29.12.2018 провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 20.02.2019 за клопотанням позивача витребувано з Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області копію актового запису про смерть ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої 09.09.2017, а також витребувано з Другої Харківської державної нотаріальної контори інформацію щодо заяви ОСОБА_2 про вступ у спадщину після померлої ОСОБА_4 та про реєстрацію за ним прав власності на майно померлої.
Ухвалою суду від 28.02.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, вказуючи, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надходило, правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
За таких обставин на підставі ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не зявились та зі згоди позивача провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі у сторін народилась донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 02.10.2012 на користь ОСОБА_1 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 13.11.2013 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.01.2014 рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 13.11.2013 скасовано та ухвалено нове рішення, яким зменшено розмір аліментів з ј до 1/6, мотивуючи тим, що у ОСОБА_2 02.03.2013 народилась донька від іншого шлюбу, дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, та що на його утриманні перебуває мати-інвалід - ОСОБА_4.

Згідно корінця медичного висновку №4 від 23.01.2018 дитині, ОСОБА_3, поставлено діагноз цукровий діабет 1 типу, тяжка форма, глікемічний контроль з високим ризиком Е10, на підставі чого дитину визнано інвалідом з дитинства.

Дитина, ОСОБА_3, періодично проходить стаціонарне лікування, що підтверджується виписками про перебування на стаціонарному лікуванні з історії хвороби КЗОЗ «Обласна клінічна дитяча лікарня» №12101 з 23.12.2017 по 04.01.2018, №3889 з 10.04.2018 по 12.04.2018, №5595 з 22.06.2018.

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, що складена головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ОСОБА_5, за ОСОБА_2 наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки, ОСОБА_3, що станом на 01.10.2018 становить 28749,06 грн.

Згідно витребуваних судом документів, а саме з листа Харкківського міського ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області від 05.03.2019 та копії актового запису про смерть встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є матірю відповідача, померла 09.09.2017, про що зроблено актовий запис №12935 від 11.09.2017.

Також, з відомостей, які були витребувані з Другої Харківської нотаріальної контори від 27.02.2019 встановлено, що після смерті 09.09.2017 ОСОБА_4, було заведено спадкову справу №48/2018. 14.02.2018 по книзі обліку та реєстрації спадкових справ №96 зареєстровано заяву від імені сина померлої ОСОБА_2. Згідно копії заповіту ОСОБА_4 в матеріалах справи, посвідченого 03.10.2012 Другою ХДНК за №3-403, все наявне у ОСОБА_4 майно вона заповіла сину ОСОБА_2.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З аналізу зазначеної норми права, суд приходить переконання, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів може підлягати збільшенню за заявою одержувача аліментів.

Повертаючись до ст. 192 цього Кодексу, остання вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення також відображене і в ст. 180 СК України, відповідно до якого батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо виховання та утримання дитини, яке полягає в забезпеченні її належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Однією із підстав для збільшення роззміру аліментів позивач вказує, що дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_6 вже не перебуває у декретній відпустці, що було підставою для зменшення розміру аліментів, однак позивач не надає доказів на підтвердження цієї обставини, тому суд не бере її до уваги.

Вирішуючи спір, суд враховує, що після ухвалення рішення Апеляційним судом Харківської області про зменшення розміру аліментів змінилось матеріальне становища відповідача та погіршився стан здоровя дитини, а саме: померла матір відповідача, ОСОБА_4, утримання якої було однією з підстав для задоволення Апеляційним судом Харківської області позову ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно сину, ОСОБА_2, який, в свою чергу, подав заяву про прийняття спадщини, а також те, що спільна дитина, ОСОБА_3, потребує такої допомоги у звязку із виявленою тяжкою хворобою (цукровим діабетом) та встановленням їй інвалідності з дитинства, наслідком чого є погіршення матеріального стану позивача через постійне забезпечення медичного лікування доньки та через наявність за відповідачем заборгованості зі сплати аліментів.

Крім того, позивач просить встановити мінімальний розмір стягуваних аліментів не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд зазначає, що відповідно до абзацу 3 ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, однак позивачем не надано доказів, того що відповідач має достатній дохід.

При цьому положення ч.2 ст.182 СК України вказує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов переконання, що право позивачки щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини підлягають захисту, шляхом задоволення позову частково, а саме, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання вказаним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 07.04.2029, що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про збільшення розміру аліментів, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 180-183, 192 Сімейного Кодексу України, 2, 4, 5, 10, 12-13, 81, 89, 141, 247, 258, 259,263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 61093, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: 61093, АДРЕСА_2) про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів визначених на підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02.10.2012 (2024/6743/2012, провадження №2/2024/1643/2012) та на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 13.01.2014 у справі №642/6717/13-ц (провадження №22ц/790/373/14), та стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: 61093, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 61093, АДРЕСА_1) аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання вказаним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 07.04.2029.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: 61093, АДРЕСА_2) в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: