Провадження № 2-р/127/12/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про розяснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 року у справі № 127/11177/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розяснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 року у вищезазначеній цивільній справі, у якій просить розяснити, який саме розмір щомісячного платежу підлягає стягненню. Заява мотивована тим, що на виконанні ДВС перебуває виконавче провадження №54334831 з виконання виконавчого листа №127/11177/17, виданого 18.07.2017 року, за яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.05.2017 року. Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України ( ст. 71). Згідно ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в даному випадку становить 1013,50 грн, а отже перевищує розмір платежу, встановленого виконавчим документом. Відтак просить розяснити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 року щодо визначення розміру щомісячного платежу, який підлягає стягненню.

У судовому засіданні державний виконавець заяву підтримав, просив розяснити рішення суду з підстав, викладених в заяві.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча повідомлялись належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви про розяснення рішення.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України: за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», питання роз'яснення рішення суду розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Тобто, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз'яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 року в цивільній справі №127/11177/17 задоволено частково позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн, щомісячно до її повноліття, починаючи з 29.05.2017 року. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 640,00 грн судового збору.

Резолютивна частина рішення в цій цивільній справі має вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених судом фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог.

Судом при ухвалені рішення не вирішувались вимоги, в частині яких державний виконавець просить роз'яснити судове рішення. Зі змісту ж самої заяви державного виконавця слідує, що її вирішення веде до зміни суті основного рішення та його резолютивної частини, що є неприпустимим.

Отже, враховуючи, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 року не містить варіантів різного тлумачення його резолютивної частини, викладене чітко, доступно і не є суперечливим, а також з урахуванням того, що судом не вирішувались вимоги, в частині яких державний виконавець просить роз'яснити судове рішення, тому підстави для роз'яснення рішення в розумінні ст. 271 ЦПК України відсутні, відповідно у задоволенні заяви про розяснення вказаного рішення суду необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 271 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У розясненні рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 року у справі № 127/11177/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: