Справа № 367/3799/17
Провадження №2/367/42/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

Головуючої судді Саранюк Л.П.

при сектераті Бабаковій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-сіті» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування з чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» є замовником будівництва ЖК «Коцюбинський» за адресою: АДРЕСА_1.

18.03.2011 житловий будинок АДРЕСА_1 , був введений в експлуатацію. Даний факт підтверджується Сертифікатом відповідності КС № 00002053, який засвідчує відповідність закінченого будівництва багатоповерхового житлового будинку з об`єктами соціально-побутового призначення та багатоповерхового паркінгу.

09.06.2011 рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області було присвоєно поштову адресу житловому будинку АДРЕСА_1 та доручено КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити й видати свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-сіті» на квартири закінченого будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

20.03.2011 ОСОБА_4 звернулась з позовною заявою до ТОВ «Аверс-сіті» про визнання права власності на нежитлові приміщення НОМЕР_5 , НОМЕР_6 у корп.. АДРЕСА_1 .

17.07.2013 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/3847/13-ц позов ОСОБА_4 задоволено.

08.10.2013 ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ТОВ «Аверс-сіті» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 було відхилено.

26.02.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті» задоволено частково та передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

16.04.2014 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 було відмовлено повністю.

22.05.2014 ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_4 було відхилено.

24.12.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_4 було задоволено частково та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

18.06.2015 рішенням Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву ОСОБА_4 залишено без задоволення.

16.07.2015 ухвалою Апеляційного суду Київської області ОСОБА_4 було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

05.04.2017 представник ТОВ «Аверс-Сіті» отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізнався, що Нежитлове приміщення належить на праві власності ОСОБА_7 .

27.12.2013 ОСОБА_4 зареєструвала за собою право власності на нежитлове приміщення на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 справа № 367/3847/13-ц, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 4109470, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданого Державним реєстратором Льовушкіним О.Є., від 27.12.2013, індексний номер витягу: 15601088.

28.12.2013 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі продажу нежитлового приміщення, серія та номер: 1635, виданий 28.12.2013, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Льовушкін О.Є.

01.05.2015 між ОСОБА_2 та Відповідачем, було укладено договір дарування нежитлового приміщення, серія та номер: 618, виданий 01.05.2015, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В.

Виходячи з вищевикладеного, нежитлове приміщення було відчужено протиправно, адже ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не мали права розпоряджатись неналежним їм майном.

З вищевикладеного випливає, що ТОВ «Аверс-Сіті» є власником Нежитлового приміщення, адже є замовником об`єкта будівництва, а саме будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказують, що нежитлове приміщення вибуло з власності ТОВ «Аверс-сіті» не з його волі, а шляхом реєстрації права власності за ОСОБА_4 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 у справі № 367/3847/13-ц, що є підставою для застосування способу захисту, передбаченого ст.. 388 ЦК України.

У зв`язку з вищевикладеним просять суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-сіті» () нежитлове приміщення НОМЕР_5 в будинку АДРЕСА_1 . Судові витрати покласти на відповідача.

В процесі розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги (08.09.2017, 20.11.2017).

Згідно уточненої позовної заяви від 20.11.2017 встановлено, що 08.06.2017 ТОВ «Аверс-Сіті» звернулось з позовною заявою про витребування з чужого незаконного володіння.

Свої позовні вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння нежитлового приміщення НОМЕР_5 за адресою : АДРЕСА_1 (далі - Нежитлове приміщення) представник ТОВ «Аверс-Сіті» обгрунтовував інформаційною довідкою № 84350313 з Державного реєстру х прав на нерухоме майно від 05.04.2017. Виходячи з вищевказаної інформаційної довідки, власником Нежитлового приміщення є ОСОБА_7

Однак, виходячи з інформаційної довідки № 99050762 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.10.2017, 30.05.2017 власником нежитлового приміщення стала ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 23.02.1999).

У зв`язку з вищевикладеним просять суд витребувати у ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 23.02.1999) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-сіті» (; 08298, Київська область, смт. Коцюбинське, вул.. Пономарьова, буд. 26, корп. 2, офіс 173) об`єкт нерухомості нежитлове приміщення НОМЕР_5 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, загальною площею 57,2 кв.м.

В судовому засіданні представник позивача уточнену позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити.

В судове засідання треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та оголошенням про виклик розміщеним на офіційному веб-сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливо розглядати справу без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» є замовником будівництва ЖК «Коцюбинський» за адресою: АДРЕСА_1.

18.03.2011 житловий будинок АДРЕСА_1 , був введений в експлуатацію. Даний факт підтверджується Сертифікатом відповідності КС № 00002053, який засвідчує відповідність закінченого будівництва багатоповерхового житлового будинку з об`єктами соціально-побутового призначення та багатоповерхового паркінгу.

09.06.2011 рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області було присвоєно поштову адресу житловому будинку АДРЕСА_1 та доручено КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити й видати свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-сіті» на квартири закінченого будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

20.03.2011 ОСОБА_4 звернулась з позовною заявою до ТОВ «Аверс-сіті» про визнання права власності на нежитлові приміщення НОМЕР_5 , НОМЕР_6 у корп.. АДРЕСА_1 .

17.07.2013 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/3847/13-ц позов ОСОБА_4 задоволено.

08.10.2013 ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ТОВ «Аверс-сіті» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 було відхилено.

26.02.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті» задоволено частково та передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

16.04.2014 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 було відмовлено повністю.

22.05.2014 ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_4 було відхилено.

24.12.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_4 було задоволено частково та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

18.06.2015 рішенням Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву ОСОБА_4 залишено без задоволення.

16.07.2015 ухвалою Апеляційного суду Київської області ОСОБА_4 було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

05.04.2017 представник ТОВ «Аверс-Сіті» отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізнався, що Нежитлове приміщення належить на праві власності ОСОБА_7 .

27.12.2013 ОСОБА_4 зареєструвала за собою право власності на нежитлове приміщення на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 справа № 367/3847/13-ц, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 4109470, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданого Державним реєстратором Льовушкіним О.Є., від 27.12.2013, індексний номер витягу: 15601088.

28.12.2013 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі продажу нежитлового приміщення, серія та номер: 1635, виданий 28.12.2013, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Льовушкін О.Є.

01.05.2015 між ОСОБА_2 та Відповідачем, було укладено договір дарування нежитлового приміщення, серія та номер: 618, виданий 01.05.2015, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В.

Виходячи з вищевикладеного, нежитлове приміщення було відчужено протиправно, адже ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не мали права розпоряджатись неналежним їм майном.

З вищевикладеного випливає, що ТОВ «Аверс-Сіті» є власником Нежитлового приміщення, адже є замовником об`єкта будівництва, а саме будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, нежитлове приміщення вибуло з власності ТОВ «Аверс-сіті» не з його волі, а шляхом реєстрації права власності за ОСОБА_4 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 у справі № 367/3847/13-ц, що є підставою для застосування способу захисту, передбаченого ст. 388 ЦК України.

Згідно інформаційної довідки № 99050762 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.10.2017, встановлено, що 30.05.2017 власником вищевказаного нежитлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1639, виданий 30.05.2017, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Красовський О.О. стала ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 876 Цивільного кодексу України «власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.»

Відповідно до ст. 876 ЦК України та свідоцтва про право власності, НОМЕР_4 , 29.09.2011, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради № 177 від 09.06.2011 р., позивач був власником нежитлового приміщення НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, в судовому засіданні було встановлено, що у ТОВ «Аверс-Сіті» відсутній оригінал свідоцтва про право власності НОМЕР_4 від 29.09.2011 оскільки його було вилучено органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000558 на підставі протоколу обшуку від 07.10.2011.

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно.

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України № 6-866цс від 29.03.2017р» Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом цієї норми закону майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.». Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року у справі № 6-146цс13 від 28 січня 2015 року у справі № 6-218цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15 міститься правовий висновок.

Відповідно до постанови Верхового Суду України від 17.12.2014 року у справі № 6-140цс14, передбачено, що за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.»

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позову про витребування майна відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред`явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і. крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК). оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна.

Враховуючи викладені обставини, поскільки нежитлове приміщення НОМЕР_5 за адресою : АДРЕСА_1 вибуло з власності ТОВ «Аверс-Сіті» не з його волі, а шляхом реєстрації права власності за ОСОБА_4 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 справа № 367/3847/13-ц, яке було скасовано 26.02.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд вважає за необхідне задовольнити позов та витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» об`єкт нерухомості: нежитлове приміщення НОМЕР_5, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09 загальною площею: 57.2 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

На підставі ст..388 ЦК України,керуючись ст. ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд , -

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс- Сіті» задоволити.

Витребувати у ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 23.02.1999) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-сіті» (; 08298, Київська область, смт. Коцюбинське, вул.. Пономарьова, буд. 26, корп. 2, офіс 173) об`єкт нерухомості: нежитлове приміщення НОМЕР_5, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, загальною площею 57,2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс- Сіті» судові витрати в сумі 1 600 грн. 00 коп.

Повний текст рішення буде виготовлено на протязі 10 днів, а саме 31.08.2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з моменту виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк