Постанова

Іменем України

28 березня 2019 року

м. Київ

справа № 554/5703/16-ц

провадження № 61-20393св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 21 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Лобова О. А., Гальонкіна С. А., Карпушина Г. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про зобов'язання виконати умови договору.

Позовна заява мотивована тим, що ним як поручителем погашено заборгованість за кредитним договором від 16 жовтня 2007 року № PLOKGK00000110, укладеним між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк») і ОСОБА_6, шляхом внесення готівкових коштів на рахунок відповідача, отже відповідно до частини другої статті 556 ЦК України до нього перейшли усі права кредитора у основному зобов'язанні, а також права іпотекодержателя за договором іпотеки.

Уточнивши позовні вимоги просив суд визнати його добросовісним набувачем та визнати за ним право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 літера А-1, у тому числі згідно з експлікацією: І тамбур (загальна площа 6,3 кв. м); 1 коридор (загальна площа 7,1 кв. м; допоміжна - 7,1 кв. м); 2 коридор (загальна площа 12,1 кв. м; допоміжна - 12,1 кв. м); 3 кабінет (загальна площа 8,7 кв. м; основна - 8,7 кв. м); 4 - вбиральня (загальна площа 3,0 кв. м; допоміжна - 3,0 кв. м); 5 операційна зала (загальна площа 33,1 кв. м; основна - 33,1 кв. м); 6 внутрішній тамбур (загальна площа 6,7 кв. м; допоміжна - 6,7 кв. м); А1-м (мансардний поверх); 7 - приміщення (загальна площа 21,1 кв. м; допоміжна - 21,1 кв. м); 8 архів (загальна площа 2,5 кв. м; допоміжна - 2,5 кв. м); 9 кабінет (загальна площа 14,3 кв. м; основна - 14,3 кв. м); 10 кабінет (загальна площа 14,3 кв. м; основна - 14,3 кв. м). Всього 129,2 кв. м; загальна площа - 122,9 кв. м; корисна - 70,4 кв. м; основна - 52,5 кв. м, допоміжна; 6,3 кв. м - площа літніх приміщень.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 січня 2017 року залучено до участі у справі ОСОБА_6 як третю особу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2017 року у складі судді Андрієнко Г. В. позов задоволено.

Визнано ОСОБА_4 добросовісним набувачем майна - нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 літера А-1, загальною площею - 129,2 кв. м.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення в житловому будинку літера А-1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 літера А-1 (1 поверх) нежитлове приміщення, у тому числі згідно з експлікацією: І - тамбур (загальна площа - 6,3 кв. м); 1 - коридор (загальна площа - 7,1 кв. м; допоміжна - 7,1 кв. м); 2 - коридор (загальна площа - 12,1 кв. м; допоміжна - 12,1 кв. м); 3 - кабінет (загальна площа - 8,7 кв. м; основна - 8,7 кв. м); 4 - вбиральня (загальна площа - 3,0 кв. м; допоміжна - 3,0 кв. м); 5 - операційна зала (загальна площа - 33,1 кв. м; основна - 33,1 кв. м); 6 - внутрішній тамбур (загальна площа - 6,7 кв. м; допоміжна - 6,7 кв. м); А1-м (мансардний поверх); 7 - приміщення (загальна площа - 21,1 кв. м; допоміжна - 21,1 кв. м); 8 - архів (загальна площа - 2,5 кв. м; допоміжна - 2,5 кв. м); 9 - кабінет (загальна площа - 14,3 кв. м; основна - 14,3 кв. м); 10 - кабінет (загальна площа - 14,3 кв. м; основна - 14,3 кв. м). Всього 129,2 кв. м; загальна площа - 122,9 кв. м; корисна - 70,4 кв. м; основна - 52,5 допоміжна; 6,3 кв. м - площа літніх приміщень.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач внаслідок часткового погашення заборгованості за кредитним договором і прощення решти боргу банком як поручитель отримав усі права кредитора у цьому зобов'язанні, у тому числі і ті, що забезпечували його виконання. У зв'язку з цим позивач на підставі пункту 4.3 іпотечного договору набув право власності на предмет іпотеки, а тому воно підлягає захисту відповідно до статті 392 ЦК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 21 лютого 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у позові.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати понесені при подачі апеляційної скарги у розмірі 9 504,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором не вчинявся. ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не набув право власності на нежитлові приміщення площею 129,5 кв. м на АДРЕСА_1.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач у зв'язку з виконанням забезпеченого порукою зобов'язання є новим кредитором, до якого перейшли усі права за кредитним та іпотечним договорами; позивач виявив бажання задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, виконавши умови договорів та сплативши банку вартість майна в повному обсязі.

У червні 2018 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ОСОБА_6 просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О. М. від 16 жовтня 2007 року № 5717, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів від 16 жовтня 2007 року № 2420284 ОСОБА_6 належить квартира АДРЕСА_1

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О. М. від 16 жовтня 2007 року № 5722, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів від 16 жовтня 2007 року за № 2420384 ОСОБА_6 належить квартира АДРЕСА_1

16 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 укладений кредитний договір № PLOKGK00000110, за яким останній отримав кредит у розмірі 453 086,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_6 16 жовтня 2007 року уклав з ЗАТ КБ «ПриватБанк» договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку передане нерухоме майно - дві квартири, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 Сторонами вказаного правочину узгоджена вартість переданого в заставу майна, яка складає 577 720,00 грн.

Умовами договору іпотеки від 16 жовтня 2007 року № PLOKGK00000110 передбачено згоду на задоволення вимог іпотекодержателя, оскільки підпис іпотекодавця (власника) в іпотечному договорі є способом його волевиявлення (а. с. 22-23).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2008 року у справі № 2-4376/08 за позовом ОСОБА_6 до Октябрського райвиконкому у м. Полтава про визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено повністю, визнано право власності на об'єкт самочинного будівництва, а саме нежитлове приміщення, що розташоване на АДРЕСА_1 за рахунок перепланувань та добудов квартир № 2 та № 3 (а. с. 10-11).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2009 року у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLOKGK00000110, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 16 жовтня 2007 року та відповідно до договору іпотеки, укладеного 16 жовтня 2007 року між ОСОБА_6 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О. М., звернуто стягнення на предмет іпотеки за цим договором - квартиру № 2 та квартиру № 3 у будинку АДРЕСА_1, ціною у 577 720,00 грн, з яких квартира № 2 належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О. М. від 16 жовтня 2007 року за № 5717, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за № 2420284 від 16 жовтня 2007 року, квартира № 3 належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О. М. від 16 жовтня 2007 року за № 5722, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за № 2420384 від 16 жовтня 2007 року, шляхом продажу вказаних квартир з укладанням від імені відповідача договорів купівлі-продажу квартир будь-яким способом з будь-якою особою - покупцем, з отриманням витягу із Державного реєстру прав власності та наданням позивачу усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, шляхом продажу цих квартир іпотекодержателем - ЗАТ КБ «ПриватБанк» із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною продажу 577 720,00 грн.

Також зобов'язано ВГІРФО Октябрського РВ ПМУ ГУМВС України у Полтавській області зняти ОСОБА_6 з реєстраційного обліку за адресою: квартира № 2 та квартира АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 14-15).

Згідно із звітом про оцінку майна - нежитлових приміщень площею 129,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 від 23 жовтня 2017 року, ринкова вартість нежитлових приміщень 1 939 100,00 грн (т. 1 а. с. 226-236).

Згідно з випискою з особового рахунку НОМЕР_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 жовтня 2007 року № PLOKGK00000110 готівкою у касу ПАТ КБ «ПриватБанк» 13 і 14 вересня 2016 року внесено 534 000,00 грн (т. 2 а. с. 7-9).

ПАТ КБ «ПриватБанк» як кредитор у основному зобов'язанні здійснив прощення боргу за кредитним договором, який залишився після внесення у касу банку готівки.

ОСОБА_6 право власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості у встановленому порядку не зареєстрував.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2009 року не виконане.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з частиною 1 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Пунктами 1, 2, 5, 6 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи оплату кредиту, відсотків, комісій, винагород, штрафів та інших платежів за кредитним договором.

Відповідності до вимог частин першої, другої статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Правовий аналіз частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Зазначений правовий висновок Верховного Суду України висловлений у постанові від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-932цс15. Підстав для відступлення від зазначеного висновку судом не встановлено.

Встановивши, що сторони спору - кредитор і поручитель, не виконали вимоги частини третьої статті 24 Закону України «Про іпотеку» щодо укладення правочину про відступлення прав за іпотечним договором та його нотаріального посвідчення та державної реєстрації відомостей про таке відступлення, суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не набув право власності на нежитлові приміщення.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач у зв'язку з виконанням забезпеченого порукою зобов'язання є новим кредитором, до якого перейшли усі права за кредитним та іпотечним договорами; позивач виявив бажання задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, виконавши умови договорів та сплативши банку вартість майна в повному обсязі, не свідчать про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 400 ЦПК України.

При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2018 року зупинено дію постанови Апеляційного суду Полтавської області від 21 лютого 2018 року до закінчення касаційного провадження, слід поновити виконання (дію) цієї постанови.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Полтавської області від 21 лютого 2018 року залишити без змін.

Поновити виконання (дію) постанови Апеляційного суду Полтавської області від 21 лютого 2018 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв А. О. Лесько С. П. Штелик