Справа №2-893/04 Головуючий у суді у 1 інстанції - Прокудіна Н.Г.
Номер провадження 22-ц/816/519/19 Суддя-доповідач - Собина О. І.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

10 січня 2019 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі судді

Собина О. І., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Українського промислового концерну «Газпром»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2004 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Українського акціонерного товариства «Газпром» по газифікації автомобільного транспорту, Дочірнього підприємства №1 Українського акціонерного товариства «Газпром» про визнання права власності на базу відпочинку, усунення перешкод у користуванні та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2004 року року в позов ОСОБА_3 задоволено.

Усунено перешкоди в користуванні базою відпочинку по АДРЕСА_1.

Визнано право власності на базу відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

Скасовано рішення спостережної ради УАТ «Газпром» від 02.07.2002р. в частині передачі бази відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 до Статутного фонду ДП №1 УАТ «Газпром».

Зобов'язано УАТ «Газпром» внести зміни до Статуту ДП №1 УАТ «Газпром», а саме з тексту документу під назвою «Зміни до статуту ДП №1 УАТ «Газпром» виключити слова «База відпочинку за адресою АДРЕСА_1 12350 грн.»

29 грудня 2018 року Український промисловий концерн «Газпром» звернувся з апеляційною скаргою на зазначене рішення місцевого суду і просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 за його безпідставністю.

Разом з апеляційною скаргою апелянт звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивував тим, що про наявність оскаржуваного рішення керівнику апелянта Павлику В.А. стало відомо лише 21 листопада 2018 року, а 05 грудня 2018 року йому було вручено копію оскаржуваного рішення. Він, як керівник відповідача не міг бути присутнім у судовому засіданні, оскільки був засуджений за вироком суду і з 01 жовтня 2003 року по 04 лютого 2009 року відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, вважаю за необхідне апеляційну скаргу УПК «Газпром» залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України (2017р.) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що оскаржуване рішення місцевого суду ухвалене 04 березня 2004 року, а тому строки та порядок його оскарження визначаються Цивільним процесуальним кодексом УРСР (1963 р.) в редакції, яка діяла на час його ухвалення.

Зокрема, ч.1 ст. 290, ч.1 ст.292 ЦПК УРСР (1963р.) було передбачено, що сторони, а також інші особи та прокурор, які брали участь у розгляді справи, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційні скарги, апеляційне подання прокурора на рішення суду першої інстанції можуть бути подані протягом одного місяця з наступного дня після проголошення рішення.

В той же час, як було зазначено вище, апеляційна скарга надійшла до Сумського апеляційного суду 29 грудня 2018 року, а рішення суду першої інстанції було ухвалено 04 березня 2004 року. Отже апеляційна скарга УПК «Газпром» надійшла до суду із пропуском строку на її подання, а саме більше ніж через чотирнадцять років після ухвалення оскаржуваного рішення.

Крім того, як вбачається з матеріалів цивільної справи, в її розгляді приймав участь представник відповідача УАТ «Газпром» по газифікації автомобільного транспорту - Голова Наглядової ради товариства Гайворонський М.М., а також директор ДП №1 УАО «Газпром» Бойченко І.І. і дані особи правом на оскарження рішення суду в порядку та в строки передбачені ЦПК УРСР 1963 р. не скористались.

Відбуття покарання керівником відповідача на час ухвалення рішення не свідчить про неможливість його оскарження іншими особами, які, в передбаченому законом порядку, мали повноваження на представлення інтересів юридичної особи - УАТ «Газпром» по газифікації автомобільного транспорту.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що керівник відповідача звільнився з місць позбавлення волі 04 лютого 2009 року і не надав суду доказів поважності причин не можливості оскарження рішення суду з часу його звільнення до грудня 2018 року.

Крім того, як вбачається з апеляційної скарги вона подана Українським промисловим концерном «Газпром» в особі його керівника Павлика В.А. В той же час, відповідачами у справі є Українське акціонерне товариство «Газпром» по газифікації автомобільного транспорту та ДП № 1 Українського акціонерного товариства «Газпром». Як вбачається з інформаційної довідки про юридичну особу (а.с.45-46) засновником концерну є УАТ «Газпром» по газифікації автомобільного транспорту, в той же час будь-яких доказів на підтвердження того, що апелянт є правонаступником відповідача у справі останнім надано не було. Не надано апелянтом доказів і на підтвердження того, що ухваленим рішення порушуються його права та законні інтереси.

При таких обставинах, апелянт має чітко навести конкретні обгрунтування щодо порушення оскаржуваним рішенням його особистих прав, як юридичної особи, що має значення для вирішення питання про наявність підстав для відкриття апеляційного провадження за поданою ним апеляційною скаргою. Проте апелянт не зазначає, як саме ухвалене рішення від 04 березня 2004 року порушує його права і чим саме існування цього рішення зачіпає його інтереси.

Будь-якого обгрунтування захисту своїх прав та інтересів з цього приводу апелянт в поданій апеляційній скарзі не навів.

Крім того, при поданні апеляційної скарги, УПК «Газпром» не сплачено судовий збір.

На час звернення з цим позовом, питання сплати судового збору регулювалося Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року №7-93.

Згідно з п. «д» ч.1 ст. 3 Кабінету Міністрів України «Про державне мито» розмір державного мита із позовних заяв немайнового характеру (або таких, що не підлягають оцінці) становив 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст. 3 вищевказаного Декрету розмір державного мита із позовних заяв майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги, становить 210,75 грн. (8,50 + 8,50 = 17 - за двома вимогами немайнового характеру; 123,50 грн. - за вимогою майнового характеру ((17 + 123,50) х 150% = 210,75).

Судовий збір за подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду має бути перераховано на рахунок:

КБКД 22030101

рахунок 0029

одержувач - УК у м. Сумах (м. Суми), 22030101

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

МФО 899998

У графі призначення платежу обов'язково повинно бути зазначено:

Призначення платежу - *;101; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника і має відповідну відмітку в паспорті; Судовий збір за позовом ( ПІБ чи назва установи, організації позивача ), Апеляційний суд Сумської області.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати Апеляційному суду Сумської області.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу УПК «Газпром» слід залишити без руху та надати строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Українського промислового концерну «Газпром» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2004 року залишити без руху.

Надати Українському промисловому концерну «Газпром» строк для усунення зазначених недоліків тривалістю не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для сплати судового збору в сумі 210,75 грн, а також роз'яснити, що у випадку невиконання цих вимог, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Надати Українському промисловому центру «Газпром» строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для наведення суду апеляційної інстанції інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а також роз'яснити, що якщо ці підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Копію ухвали направити УПК «Газпром» (а.с. 36).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного суду О. І. Собина