КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5287/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року місто Київ

справа № 363/3101/17

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 30 травня 2018 року про закриття провадження у справі, постановлену під головуванням судді Котлярової І.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр архітектурного проектування та ландшафтного дизайну» про усунення перешкод у здійсненні права власності та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила:

зобов'язати Новопетрівську сільську раду Вишгородського району Київської області усунути перешкоди в здійсненні нею права власності на належну їй земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1шляхом врахування її інтересів, як власника та внести зміни до детального плану села Нові Петрівці, затвердженого рішенням №846 «Про затвердження детального плану села Нові Петрівці» від 31 липня 2017 року з відповідним відображенням належної їй на праві приватної власності земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд на графічній частині детального плану.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка НОМЕР_1, яка знаходиться в межах села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області на підставі договору купівлі-продажу, однак відповідач чинить перешкоди щодо реалізації нею права власності на зазначену земельну ділянку.

Вказувала, що з метою отримання документів для початку будівництва приватного будинку нею у серпні 2016 рокута листопаді 2016 року були подані заявищодо надання їй погодження для розроблення детального плану території, проте рішення сесії Новопетрівської сільської ради прийнято не було, оскільки не набралося потрібної кількості голосів.

Зазначала, що вдруге 08 листопада 2016 року вона та члени кооперативу «ДРУЖНИЙ XX», членом якого вона є подали заявидля отримання погодження сесії сільської ради щодо розроблення детального плану території з будівництва приватних будинків членів кооперативу, проте відповідач листом від 08 грудня 2016 року №1629 повідомив про те, що детальний план території на якій знаходяться земельні ділянки вже розробляються та їїінтереси як власника земельної ділянкибудуть враховані.

Зауважувала, що 31 липня 2017 року на сесії Новопетрівської сільської ради було прийнято рішення №846 «Про затвердження детального плану села Нові Петрівці», згідно якого її земельна ділянка визначена, як паркова зона, на якій у майбутньому будуть встановлені альтанки.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30 травня 2018 рокупровадження уданій справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував, що предметом спірних правовідносин є усунення перешкод у реалізації права власності на земельну ділянку, а тому вважає, що спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Від відповідача Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання посилаючись на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказувала, що даний позов не відносить юрисдикції загальних судів та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач обґрунтовує свої доводити про нібито незаконність оскаржуваного рішення порушенням процедури його прийняття Новопетрівською сільською радою, саме як суб'єктом владних повноважень, а не суб'єктом цивільно-правових відносин.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу суду першої інстанції у справі залишити без змін.

Відповідач: ОСОБА_4 та третя особа: ТОВ «Центр архітектурного проектування та ландшафтного дизайну» у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому колегія суддів вважає заможливе розглядати справу у їх відсутність на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для звернення позивача до суду стало прийняття Новопетрівською сільською радою рішення №846 від 31 липня 2017 року «Про затвердження детального плану села Нові Петрівці» в частині затвердження детального плану території на належну позивачу на праві власності земельну ділянку, а відтак вважав, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки він є публічно-правовим.

Колегія суддівне погоджується зтаким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як власник земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 звернулася до Новопетрівської сільської ради із заявою про врахування її інтересів як власника земельної ділянки при розробленні та затвердженні детального плану території, на якій знаходиться її земельна ділянка.

31 липня 2017 року Новопетрівською сільською радою прийнято рішення №846 «Про затвердження детального плану села НовіПетрівці».

Позивач посилалася на те, що вказаним рішенням порушено її права як власника земельної ділянки, так як воно передбачає влаштування паркової зони на її земельній ділянці, цільове призначення якої для будівництва господарських будівель і споруд.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положеннями п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Частиною 1 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб'єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права (як правило, майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною 3 статті 8 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» (далі Закон) визначено, що рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану.

Частина 2 вказаної норми передбачає, що генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 9 ст.19 вищевказаного Закону детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №401/2400/16-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, заявляючи свої позовні вимоги обґрунтовувала їх незаконністю рішення Новопетрівської сільської ради №846 від 31 липня 2017 року «Про затвердження детального плану території села Нові Петрівці» в частині затвердження детального плану території на належну їй на праві власності земельну ділянку.

Разом з тим, вимог про визнання вказаного рішення незаконним та його скасування ОСОБА_1 не заявляла.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту передбачає внесення змін в графічну частину детального плану затвердженого рішенням Новопетрівської сільської ради №846 від 31 липня 2017 року «Про затвердження детального плану території села Нові Петрівці».

При цьому, позивач вказує, що рішення не порушує її законних прав, проте документ - детальний план території села Нові Петрівці, який введений в дію цим рішенням містить на графічній частині в межах належної їй на праві приватної власності земельної ділянки з цільовим призначенням - «для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку господарських будівель і споруд» грубу помилку, оскільки взагалі не відображає меж її земельної ділянки та відповідна територія зображена на ньому як сквер з альтанками.

А відтак, колегія суддів вважає, що оскільки позивач звернулася до суду з позовом про захист свого права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що у детальному плані с. Нові Петрівці не враховане цільове призначення належної їй земельної ділянки, таким чином, спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами ЦПК України.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з вищевикладеного,колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 30 травня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: