№ 201/3667/19
провадження 2-з/201/104/2019
УХВАЛА

03 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (49000, Україна, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 8/53, РНОКПП НОМЕР_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА 7 (49044, Україна, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 8/53, ідентифікаційний код 35315346), Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА № 22 (49094, Україна, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 86 Д, ідентифікаційний код 23932686), Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА № 338 (49044, Україна, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 8/53, ідентифікаційний код 24447303), Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА № 418» (49044, Україна, м. Дніпро, вул. Батумська, 7 А, ідентифікаційний код 24445830), Приватного підприємства «ФАРМАБЕНЕ» (49044, Україна, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 8/53, ідентифікаційний код 34398856) про стягнення заборгованості і витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 березня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ТОВ «АПТЕКА 7, ТОВ «АПТЕКА № 22, ТОВ № 338, ТОВ «АПТЕКА № 418», ПП «ФАРМАБЕНЕ» про стягнення заборгованості і витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків в позовній заяві, які ним було усунуто.

Позивач 01 квітня 2019 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою від 02 квітня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання по справі.

В заяві про забезпечення позову заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачам і знаходяться у нього чи в інших осіб, оскільки до суду подано вище вказану позовну заяву про стягнення заборгованості в звязку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобовязань, тобто дії відповідачів свідчать про їх відмову від виконання своїх зобов'язань, а оскільки на сьогоднішній день відповідачі не повертають позивачу грошові кошти протягом значного строку, безпідставно ними користуються на власний розсуд, ігноруючи вимоги про повернення даних коштів, у позивача є всі підстави вважати, що така позиція відповідачів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В свою чергу, позивачу відомі банківські рахунки відповідачів, на яких можуть бути розміщені грошові кошти, проте даний перелік банківських рахунків не може бути виключним, у зв'язку із господарською діяльністю відповідачів. Позивач вважає, що невжиття таких заходів істотно ускладнить виконання рішення суду, оскільки поведінка відповідачів, які ухиляються від виконання взятих на себе зобов'язань, свідчить про те, що відповідачі можуть ухилятись і від інших зобов'язань, а саме від виконання рішення суду; сума, яка пред'явлена до стягнення є значною, що об'єктивно може зумовити приховування грошових коштів, які знаходяться на рахунках відповідачів або їх нецільове витрачання з метою унеможливлення фактичного виконання судового рішення; спосіб забезпечення є співмірним позовним вимогам. Враховуючи те, що відповідачі є суб'єктами господарської діяльності, які зареєстровані у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, то основні грошові кошти підприємства мають перебувати на банківських рахунках. Такі заходи забезпечення є співрозмірними та відповідає судовій практиці, яка склалася з даного питання.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи розяснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб є видом забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову, в звязку з чим накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА 7», , у розмірі 831 672, 19 грн. (вісімсот тридцять одна тисяча шістсот сімдесят дві грн. 19 коп.), що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА 7» , , в тому числі, але не виключно, на банківських рахунках: - № 5658 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 4970 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 0700 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005; -№ 2901 в АТ «АЛБФА-БАНК», МФО 300346; - № 1756 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 0131 в АТ АБ «РАДАБАНК», МФО 306500; накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 22», , у розмірі 2 840 761, 13 грн. (два мільйони вісімсот сорок тисяч сімсот шістдесят одна грн. 13 коп.), що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 22», , в тому числі, але не виключно, на банківських рахунках: - № 4290 в АТ АБ «РАДАБАНК», МФО 306500; - № 1410 в АТ АБ «РАДАБАНК», МФО 306500; - № 8836 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 1101 в АТ «АЛБФА-БАНК» у м. Києві, МФО 300346; - № 4775 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 0147 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 338», , у розмірі 1 915 653, 77 грн. (один мільйон дев'ятсот п'ятнадцять тисяч шістсот п'ятдесят три грн. 77 коп.), що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 338», , в тому числі, але не виключно, на банківських рахунках: - № 0801 в АТ «АЛБФА-БАНК» у м. Києві, МФО 300346; - № 5055 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 7878 в АТ «ОТП БАНК», МФО 300528; - № 9172 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 2^30 в АТ АБ «РАДАБАНК», МФО 306500; - № 0646 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 418», , у розмірі 4 679 066, 69 грн. (чотири мільйони шістсот сімдесят дев'ять тисяч шістдесят шість грн. 69 коп.), що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 418», , в тому числі, але не виключно, на банківських рахунках: - № 1201 в АТ «АЛБФА-БАНК» у м. Києві, МФО 300346; - № 6485 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 0940 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 0132 в АТ «РАДАБАНК», МФО 306500; - № 4971 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; накласти арешт на грошові кошти ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ФАРМАБЕНЕ», , у розмірі 831 672, 19 грн. (вісімсот тридцять одна тисяча шістсот сімдесят дві грн. 19 коп.), що містяться на банківських рахунках ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ФАРМАБЕНЕ», , в тому числі, але не виключно, на банківських рахунках: - № 0601 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005; - № 0568 в АТ АБ «РАДАБАНК», МФО 306500; - № 1701 в АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві, МФО 300346; - № 4814 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 0554 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 0400 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299; - № 1486 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа про стягнення заборгованості (11 098 826 гривень), що є значною. Спір між сторонами в досудовому порядку не вирішено, крім того є велика вірогідність того, що грошові кошти, що знаходяться на рахунках та належать відповідачам, можуть бути переведені, приховані або витрачено чи інше, також слід зазначити, що арешт на вказанні грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб є видом забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, метою якого є запобігання можливості уникнення стороною виконання покладеного на неї зобовязання, а тому дійсно є всі підстави вважати, що під час розгляду справи судом щодо майна (грошові кошти), що належить відповідачам можуть бути вчинені будь-які дії, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по зазначеному спору, тому дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, в звязку з чим невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, а тому не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і зясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися.

Таким чином на даний час, єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення даного позову.

Також слід звернути увагу, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову по справі.

З огляду на зазначене можливо дійти висновку про те, що існує реальна загроза невиконання судового рішення та заходи забезпечення позову, що вжито судом, є співмірними заявленим позовним вимогам, їх невжиття може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак не вжиття заходів забезпечення позову порушить право позивача на судовий захист.

Крім того звертаю увагу, що при вжитті заходів забезпечення позову було враховано, що вказані заходи забезпечення позову не мають наслідком повного припинення господарської діяльності субєктів господарювання а саме: ТОВ «АПТЕКА 7, ТОВ «АПТЕКА № 22, ТОВ № 338, ТОВ «АПТЕКА № 418», ПП «ФАРМАБЕНЕ», та як вид та спосіб застосований захід забезпечення позову не є суттєвим обмеженням у їх діяльності, оскільки не заважає веденню ними господарської діяльності і не передбачає блокування банківських рахунків товариств, а лише забезпечує акумулювання відповідних сум на даних рахунках без права товариств розпоряджатися ними.

Таким чином суд вважає, що застосування саме такого виду забезпечення позову, який зазначений у заяві, буде достатнім заходом забезпечення позову, що в свою чергу не буде порушувати права сторін по справі та є співмірними із вимогами, заявленими позивачем.

Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що позивач у встановленому законом порядку зареєстрований на території України, крім того у суду відсутні надані докази того, що майновий стан цього позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по справі, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, а тому обовязок суду щодо беззаперечного застосування до повивача зустрічного зобовязання, який передбачений випадками переліченими у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутній.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 149, п. 1 ч. 1 ст. 150, ст. 151, ч. 10 ст. 153, ст. 154, ч. 1 ст. 157, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА 7», , у розмірі 831 672, 19 грн. (вісімсот тридцять одна тисяча шістсот сімдесят дві грн. 19 коп.), що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА 7» , , в тому числі, але не виключно, на банківських рахунках:

- № 5658 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 4970 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 0700 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005;

- № 2901 в АТ «АЛБФА-БАНК», МФО 300346;

- № 1756 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 0131 в АТ АБ «РАДАБАНК», МФО 306500.

Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 22», , у розмірі 2 840 761, 13 грн. (два мільйони вісімсот сорок тисяч сімсот шістдесят одна грн. 13 коп.), що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 22», , в тому числі, але не виключно, на банківських рахунках:

- № 4290 в АТ АБ «РАДАБАНК», МФО 306500;

- № 1410 в АТ АБ «РАДАБАНК», МФО 306500;

- № 8836 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 1101 в АТ «АЛБФА-БАНК» у м. Києві, МФО 300346;

- № 4775 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 0147 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299.

Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 338», , у розмірі 1 915 653, 77 грн. (один мільйон дев'ятсот п'ятнадцять тисяч шістсот п'ятдесят три грн. 77 коп.), що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 338», , в тому числі, але не виключно, на банківських рахунках:

- № 0801 в АТ «АЛБФА-БАНК» у м. Києві, МФО 300346;

- № 5055 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 7878 в АТ «ОТП БАНК», МФО 300528;

- № 9172 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 2^30 в АТ АБ «РАДАБАНК», МФО 306500;

- № 0646 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299.

Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 418», , у розмірі 4 679 066, 69 грн. (чотири мільйони шістсот сімдесят дев'ять тисяч шістдесят шість грн. 69 коп.), що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальності «АПТЕКА № 418», , в тому числі, але не виключно, на банківських рахунках:

- № 1201 в АТ «АЛБФА-БАНК» у м. Києві, МФО 300346;

- № 6485 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 0940 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 0132 в АТ «РАДАБАНК», МФО 306500;

- № 4971 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299.

Накласти арешт на грошові кошти ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ФАРМАБЕНЕ», , у розмірі 831 672, 19 грн. (вісімсот тридцять одна тисяча шістсот сімдесят дві грн. 19 коп.), що містяться

на банківських рахунках ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ФАРМАБЕНЕ», , в тому числі, але не виключно, на банківських рахунках:

- № 0601 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005;

- № 0568 в АТ АБ «РАДАБАНК», МФО 306500;

- № 1701 в АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві, МФО 300346;

- № 4814 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 0554 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 0400 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299;

- № 1486 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299.

У звязку забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набрала законної сили 03 квітня 2019 року.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.А. Антонюк