Справа № 180/2680/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 квітня 2019 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
при секретарі - Котовій Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/2680/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину у звязку з навчанням,-
18 грудня 2018 року позивач, ОСОБА_1, звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину у звязку з навчанням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 19 січня 2016 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 користь, було стягнуто аліменти в розмірі 728 гривень щомісяця на утримання доньки: ОСОБА_3.
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року змінено розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів до ј частини з усіх видів заробітку.

На даний час їх спільна с відповідачем донька - ОСОБА_3 навчається на першому курсі Запорізького національного університету, на факультеті соціології та управління, на денній формі навчання. Начається за контрактом.

25 грудня 2018 року доньці виповнилося 18 років.

Відповідач ОСОБА_2 працює у АТ «Марганецький ГЗК» на посаді водія автоцеху, має стабільний заробіток. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу доньці ОСОБА_3 у звязку з навчанням в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання. У звязку з даними обставинами вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Просить суд стягнути щомісячно з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1одження, у звязку з навчанням, в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), до закінчення навчання, але не більше досягнення 23 років, починаючи стягнення з 25 грудня 2000 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою від 09 січня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що встановлено копією свідоцтва про народження (а.с.3).

Довідкою №15817 від 16 листопада 2018 року підтверджується, що ОСОБА_3 навчається на 1 курсі факультету соціології та управління в Запорізькому національному університеті . Форма навчання - денна, навчається за контрактом ( а.с. 6), у звязку з чим вона не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи.

Проживає разом зі своєю матірю ОСОБА_1 за адресою: м.Марганець, вул. Київська, 178/8, що підтверджується довідкою, виданою головою правління ОСББ «Київська 178» ОСОБА_4 05.11.2018 року (а.с.5), знаходиться на її утриманні і матеріальному забезпечені.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Відповідно виконавчого листа, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 21.08.2018 року у справі №180/679/18, змінено розмір стягнення аліментів, які стягуються згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 із твердої грошової суми 728 грн. до ј частки зі усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили (а.с.4). Стягнення аліментів на утримання дитини припинено у звязку із досягненням ОСОБА_3 повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на утриманні своєї матері ОСОБА_1, продовжує навчання, не працює, навчається за контрактом, потребує допомоги батька у зв'язку з навчанням.

Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітньої доньки у зв'язку з її навчанням, так як є працездатною особою, працює в АТ «Марганецький ГЗК».

Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - 18 грудня 2018 року, однак просить стягувати з відповідача аліменти, починаючи стягнення з 25 грудня 2000 року і до закінчення останьою навчання.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на весь період її навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно до закінчення - ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, однак починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду.

Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору при пред'явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 2,3,4,6,9,12,1318,19,76,77,78,

79,80,89,141, 247,258,259,263-265,274-277,279, 280-283,289 430 ЦПК України, ст.ст.199, 200 Сімейного Кодексу України, - суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину у звязку з навчанням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, останнє місце реєстраці: Східний квартал, 2/4 , м. Марганець, Дніпропетровської області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2), проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з навчанням в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 2-х річного вікув, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто - з 18 грудня 2018 року.

Допустити рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, останнє місце реєстраці: Східний квартал, 2/4 , м. Марганець, Дніпропетровської області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір на користь держави в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законноїсили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лишевступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повнерішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцятиднів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула