Справа № 350/2315/18
Номер провадження 2/350/98/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Калиній Г.В.

з участю: секретаря судового засідання Юречко Т.Б.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника Служби у справах дітей Рожнятівської РДА - Попович В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування Рожнятівської РДА, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

30 листопада 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно їхньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою судді від 30 листопада 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 28 грудня 2018 року справу призначено до судового розгляду на 11 січня 2019 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка з 18 травня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося, тривалий час шлюбні відносини носили формальний характер, і 31 травня 2017 року шлюб між ними розірвано рішенням суду, неповнолітню дочку залишено проживати з нею, проти чого не заперечував відповідач.

Не зважаючи на те, що відповідач є батьком їх спільної дитини, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно матеріальної участі в утриманні дитини не брав, вона змушено була звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дочки. Однак відповідач аліменти практично не сплачує, дочку не відвідує та не бачиться з нею, не проявляє до дитини щонайменшої батьківської турботи.

У травні 2017 року дитина хворіла та перебувала на лікуванні в Івано-Франківській дитячій лікарні, про що вона повідомила відповідача. Однак будь-якої реакції з його боку не було, відповідач не провідав дочку в лікарні та з того часу станом здоров'я та взагалі життям дочки не цікавиться.

За майже шість років життя, дочка свого батька бачила лише декілька разів, батько не піклується та не дбає про її духовний та фізичний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, просить вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач направив суду відзив на позовну заяву, в якому позову не визнав та пояснив, що дійсно перебував з позивачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є дочка ОСОБА_4. Після розлучення дитина проживає з позивачкою. Він сплачує аліменти на утримання дочки згідно рішення суду, на даний час заборгованість відсутня. Що стосується зустрічей з дитиною, то з часу розлучення він робив спроби побачити дочку приблизно п'яти разів, однак жодного разу позивачка не дозволила їм побачитись. Коли дочка у 2017 році перебувала на лікуванні він повністю оплатив додаткові витрати на дитину, пов'язані з її лікуванням. Він не має можливості часто бачитися з дитиною, оскільки виїжджає на сезонні роботи за межі України. А через неприязні відносини позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Зважаючи на такі обставини, просить у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно їх дитини з підстав, наведених у позовній заяві (а. с. 2, 3). Додатково пояснила, що відповідач долею дитини не цікавиться, під час лікування дитини добровільно коштів не надавав. Загалом її колишній чоловік ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню дочки протягом останніх трьох років. Вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав є в інтересах дитини, оскільки нерегулярне спілкування з батьком травмує дитину.

Відповідач просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов (а. с. 21-23). Крім того, пояснив що свою дочку дуже любить і не хоче, щоб його позбавили батьківських прав. Визнає, що після припинення шлюбних стосунків з позивачкою він приділяв дитині недостатньо уваги через брак часу та через негативну поведінку позивачки, яка не дозволяла йому бачитись з дочкою, та через неприязні відносини з матір»ю позивачки. Також не заперечив, що іноді у нього виникає заборгованість по сплаті аліментів лише через те, що він періодично виїжджає на роботу за межі України. На даний час заборгованості немає. Оскільки з позивачкою вони не дійшли згоди щодо порядку спілкування з дитиною, він звернувся з відповідною заявою з цього приводу до органу опіки і піклування.

Представник служби у справах дітей Рожнятівської РДА у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що розглядаючи питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, комісія з питань захисту прав дитини Рожнятівської РДА, встановила, що відповідач категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав і не бажає відмовлятись спілкування дочкою. Під час розгляду даного питання комісія дійшла висновку, що ОСОБА_2 не приділяв достатньої уваги виконанню своїх батьківських обов'язків, що могло бути спровоковано постійними конфліктами між колишнім подружжям. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, тому члени комісії дійшли до висновку про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Вислухавши учасників процесу, свідків та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка після розірвання шлюбу залишена проживати з матір'ю, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду Івано - Франківської області від 31 травня 2017 року (а. с. 6), копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 10), та копією актового запису про народження дитини № 93 від 15 травня 2013 року (а. с. 34).

З відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, розмір яких на даний час становить 1500 гривень на місяць, що підтверджується копією виконавчого листа, виданого Рожнятівським районним судом 28 листопада 2017 року (а. с. 9).

Станом на 01 листопада 2018 року у відповідача існувала заборгованість по аліментах в розмірі 6000 гривень, яка станом на 01 грудня 2018 року повністю погашена, що підтверджується розрахунком із сплати аліментів № 12.9-29/597 від 22 листопада 2018 року (а. с. 7, 8) та копією розрахунку по сплаті аліментів (а. с. 24, 25).

27 червня 2018 року відповідач перевів на рахунок позивачки ОСОБА_1 4800 гривень на лікування дочки, що підтверджується копією квитанції (а. с. 26).

На даний час дочка сторін ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою, умови проживання задовільні, дитина забезпечена всім необхідним для життя та розвитку, що підтверджується відомістю про забезпеченість житловою площею № 7133/02-24 від 14 листопада 2018 року (а. с. 12), актом обстеження матеріально - побутових умов проживання позивачки, складеним комісією Перегніської селищної ради (а. с. 11 ) та актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 03 січня 2019 року, складеним комісією служби у справах дітей Рожнятівської РДА (а. с. 39).

ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1, по місцю реєстрації характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою з Перегніської селищної ради (а. с. 40).

На даний час відповідач ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6, проживає у дружини в АДРЕСА_2, постійного місця роботи немає, виїжджає на сезонні роботи, матеріально - побутові умови проживання задовільні, що підтверджується копією акта обстеження матеріально - побутових умов проживання від 03 січня 2019 року (а. с. 38).

У сім'ї позивачки дитину не налаштовують проти батька, однак і не часто нагадують про нього, що підтверджується інформацією щодо проведеної індивідуальної бесіди з малолітньою дитиною № 01-10/3 від 09 січня 2019 року (а. с. 37).

Аналізуючи надані сторонами та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності судом встановлено, що позивач та відповідачка розірвали шлюб, мають спільну дитину - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матір'ю, по місцю проживання для дитини створені належні умови для життя та розвитку. Присуджені аліменти на утримання дочки відповідач періодично сплачує, на даний час заборгованість відсутня. Крім того, відповідач брав участь в додаткових витратах на лікування дитини та сплатив позивачці в рахунок відшкодування таких витрат 4800 гривень. Після розірвання шлюбу відповідач декілька разів спілкувався з дитиною. Окремі спроби позивача на спілкування з дитиною не мали успіху, через небажання матері на таке.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Рожнятівської РДА від 11січня 2019 року (а. с. 35, 36), комісія з питань захисту прав дитини вважає, що в інтересах дитини є недоцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_4.

За змістом ст. 164 СК України, мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічним алкоголіком або наркоманом; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, однак суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За змістом статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні об'єктивні та безсумнівні докази винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками стосовно дочки ОСОБА_4, а отже й відсутні підстави позбавлення його батьківських прав.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, потреби в якому на даний час немає, а також характер взаємовідносин між колишнім подружжям після розірвання шлюбу, що вплинуло і на участь батька у вихованні дитини, і те, що батько бажає більше спілкуватися з дитиною, приймати участь у її вихованні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Разом з тим, відповідно до вимог закону та п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», відповідача слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання його неповнолітньої дитини, оскільки, його участь у вихованні дочки за минулий період та в даний час є явно недостатньою.

На службу в справах дітей Рожнятівської районної державної адміністрації необхідно покласти контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків.

Керуючись статтями 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування Рожнятівської РДА, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на службу у справах дітей Рожнятівської РДА обов'язок по контролю протягом одного року за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо його дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 15 січня 2019 року.

Суддя Г.В. Калиній