Ухвала

22 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 752/16310/16-ц

провадження № 61-45105св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк», банк), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І. В., відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 , визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 17 лютого 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І. В. щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 ), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі за №304.

У вересні 2018 року АТ «Укрсоцбанк» подало касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_4 , у якій просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. При цьому посилалося на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 вже не є власником квартири АДРЕСА_1 , по якій нотаріус Паракуда І. В. вчинила виконавчий напис. Оскільки банк звернувся до держаного реєстратора Тарасенко І. М. комунального підприємства «Реєстраційне бюро» і 06 березня 2019 року здійснено реєстрацію права власності на квартиру за АТ «Укрсоцбанк». Тобто на цей час АТ «Укрсоцбанк» вже звернув стягнення на квартиру. Вказує, що банк таким чином намагається зробити подвійне стягнення на квартиру АДРЕСА_2 . Оскільки є подвійне стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанку», і так як на цей час відсутній предмет спору, то слід закрити провадження у справі.

У пункті 2 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 зроблено висновок, що необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки іншим способом, аніж вчинення виконавчого напису, не свідчить про те, що відсутній предмет спору. Предмет спору має бути відсутній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков