Провадження №2/592/209/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Клюшник В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення середнього заробітку на час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача який у подальшому уточнив та просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунки при звільненні та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, 27.06.2018 він звільнився з ПАТ «Сумське НВО», за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.09.2018 стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 84444,16 грн., яке виконано відповідачем 14.03.2019. Таким чином, оскільки з дня його звільнення відповідач вчасно не сплатив йому заробітну плату, тому позивач просить суд стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.06.2018 року по 14.03.2019(день фактичного розрахунку) включно у сумі 69220,80 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Просить при стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку виходити з наступного розрахунку середньоденного заробітку. Згідно до розрахункового корінця, вихідна допомога нарахована відповідачем в розмірі тримісячного середнього заробітку становить 26429,62 грн. Отже, для вірного визначення середньомісячного заробітку достатньо вказану суму розділити на три, а для вирішення середньоденного, слід середньомісячний заробіток помножити на два та суму розділити на кількість фактично відпрацьованих днів у двох останніх місяцях, що передували звільненню. 26429,62 грн./3 місяці =8809,87 грн. - середньомісячний заробіток. 8809,87 грн. х 2 місяці = 17619,75 грн / 28 робочих дні = 629,28 грн. на день. Затримка виплати заробітної плати до повного розрахунку, враховуючи триденний графік на підприємстві, складає 110 днів. Таким чином середній заробіток, що підлягає стягненню становить (629,28 грн. х 110 днів) = 69220,80 грн. Також просить стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 3118,86 грн. Просить справу розглядати за його відсутності за наявними матеріалами справи.

Представник публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. 27.06.2018 року його було звільнено з роботи у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільнені з ним не було проведено повного розрахунку, не виплачена заробітна плата.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум, належних при звільненні, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України,- обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.09.2018 стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 84444,16 грн.

14.03.2019 рішення суду було виконано і перераховано позивачу суму заборгованості на карту.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно розрахунку, наведеного в уточненнях до позовної заяви, середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 629,28 грн.

Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, тому суд погоджується з розрахунком середньоденного заробітку позивача, вказаним у позові.

Згідно п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.07.2018 року(з наступного робочого дня після звільнення) по 14.03.2019(день фактичного розрахунку) у розмірі 67332,96 грн., виходячи з розрахунку: 629,28 грн. (середньоденна заробітна плата) х 107( кількість робочих днів) = 67332,96 грн., з послідуючим утриманням всіх податків і обов'язкових платежів.

Що стосується вимог про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У відповідності до вимог ст.ст. 2-3 вказаного Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і заробітна плата (грошове забезпечення).

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Згідно ст. 4 зазначеного Закону, виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 р. №1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.1999 р. №692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 01.01.1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

У разі якщо індекс споживчих цін наростаючим підсумком не перевищує 100 %, компенсація не нараховується.

Перевіривши матеріали справи судом встановлено, що вимога про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано суду доказів не виплати з боку відповідача компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, а твердження позивача в позовній заяві, про те, що йому підлягає стягненню дана вимога спростовується розрахунковими листами (а.с.7), з яких вбачається, що компенсація нараховувалася і виплачувалася - рядок 167 (шифр виду оплати - компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням її виплати).

Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.43, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 265-268 ЦПК України , ст. 115, 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці»,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення середнього заробітку на час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.07.2018 року по 14.03.2019 року у сумі 67332,96 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається Сумському апеляційному суду через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Г.Ю. Корольова