Провадження № 2/127/5616/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26.03.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є співвласником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, яка до укладення мирової угоди належала цивільному чоловікові ОСОБА_4 Інша 1/2 частка квартири належить неповнолітньому синові ОСОБА_1 ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

В цій квартирі зареєстровані ОСОБА_1 з сином, її племінниця ОСОБА_3, ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5, що підтверджується довідкою МКП «Управляюча компанія «Територія комфорту».

ОСОБА_3 у цій квартирі зареєстрована, але не проживає з 2010 року, своїх речей не зберігає, комунальні послуги не оплачує, місце її фактичного проживання не відоме, ніяких відносин з позивачами не підтримує, чим створює їм як власникам житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що стало підставою звернення до суду з позовом.

Досудове врегулювання спору не можливе, так як місцезнаходження відповідача невідоме.

В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є співвласником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, яка до укладення мирової угоди належала цивільному чоловікові ОСОБА_4 Інша 1/2 частка квартири належить неповнолітньому синові ОСОБА_1 ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

В цій квартирі зареєстровані ОСОБА_1 з сином, її племінниця ОСОБА_3, ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5, що підтверджується довідкою МКП «Управляюча компанія «Територія комфорту».

ОСОБА_3 у квартирі зареєстрована, але не проживає з 2010 року, своїх речей не зберігає, комунальні послуги не оплачує, місце її фактичного проживання не відоме, ніяких відносин з позивачами не підтримує, чим створює їм як власникам житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном

Статтею 64 ЖК УРСР визначено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік встановлений, а визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача такою, що втратив право користування жилим приміщенням, доведеними.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64 ЖК Української РСР, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2), такою, що втратила право користування квартирою за адресою : АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) у відшкодування витрат із сплати судового збору по 704.80 грн. кожному.

Позивачі можуть оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 29.03.2019 р.

Суддя