Справа № 727/3612/19
Провадження № 6/727/71/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі :

Головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці справу за поданням старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно боржника: ОСОБА_2, мотивуючи тим, що на виконанні Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження №57177598 з виконання вимоги про сплату боргу Ф-137814-54 від 11.07.2018 року про стягнення заборгованості з ЄСВ у розмірі 7114,98 грн., боржником по якому є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують доходи та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та інформації, наданої на запити Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, будь-якої інформації про доходи не виявлено. Згідно інформації, наданої на запити до Державної фіскальної служби про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями у боржника - відкриті рахунки в Філії ЧОУ АТ «Ощадбанк». Вказує, що виконавцем 12.09.2018 року на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, причини неявки не повідомив. Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Посилаючись на норми законодавства, просять суд тимчасово обмежити в праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП НОМЕР_1, Чернівецька обл., м.Чернівці, вул.Сторожинецька, 176/1 до виконання зобовязань, покладених на нього Вимогою №Ф-137814-54, виданої 11.07.2018 року про стягнення заборгованості у розмірі 7114,98 грн.

Сторони по виконавчому провадженню в судове засідання не зявились, а тому суд, згідно ст.442 ч.3 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що на виконанні Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження №57177598 з виконання вимоги про сплату боргу Ф-137814-54 від 11.07.2018 року про стягнення заборгованості у розмірі 7114,98 грн., боржником по якому є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

12.09.2018 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57177598 з виконання вимоги про сплату боргу Ф-137814-54 від 11.07.2018 року про стягнення заборгованості у розмірі 7114,98 грн., боржником по якому є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Рішення до теперішнього часу не виконано, згідно даних подання державного виконавця, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судового рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Застосування визначених ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації всіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого майнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

В матеріалах справи та виконавчого провадження, доданих старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 до подання, відсутні об'єктивні дані про те, що громадянин ОСОБА_2 свідомо не виконує зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду громадянина ОСОБА_2 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише на обставинах перебування останнього у статусі боржника.

При цьому, суд виходить з того, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст.33, 124 Конституції України, ст.ст.313 ЦК України, ст.ст.13, 18, 259-261, 441, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: