Справа № 346/6353/18
Провадження № 2/346/662/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого- судді Веселова В.М.,

секретаря Максим'юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини громадського будинку (комерційного приміщення) № АДРЕСА_1. За життя мати залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу 16.01.2017 року за № 23, згідно якого все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла йому. 1/2 частина зазначеного нежитлового приміщення належала померлій на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного 19.03.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. за № 289. Дане приміщення придбане ОСОБА_5 зі згоди дружини - ОСОБА_3, про що вказано в п. 9 даного договору, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою від 19.03.2015 року по реєстру № 288.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дане майно належить ОСОБА_6 на правах спільної сумісної власності. За життя матері власниками майна - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 здійснена реконструкція та добудова до даного нежитлового приміщення, внаслідок чого загальна площа змінилася з 84,3 кв.м. на 108,0 кв.м. Об'єкт зданий в експлуатацію, право власності на майно зареєстроване у встановленому законодавством порядку.

З метою оформлення спадщини він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину у праві спільної сумісної власності подружжя, однак отримав відмову, оскільки спадкодавцем не надано документів, які підтверджують виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, або про поділ майна між співвласниками, або про визначення частки співвласника у праві спільної сумісної власності. Просить визнати за ним право власності на 1/2 частину громадського будинку (комерційного приміщення) № АДРЕСА_1, загальною площею 108,0 кв. м., з них: основна 70,2 кв. м., допоміжна -37,8 кв. м.

В судове засідання позивач подав письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу слухати у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивача та відповідачки, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

07.09.1995 року зареєстрували шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_8, у зв'язку з чим дружина змінила прізище на «Дзвінчук», актовий запис № 356, про що свідчить копія повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.05.2009 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року народився позивач ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, його батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 9).

Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. 16.01.2017 року, зареєстрованого в реєстрі № 23, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право, заповіла синові ОСОБА_1, який є позивачем по даній справі (а.с.11).

Відповідно до довідки № 1213, виданої 15.03.2018 року сектору видачі довідок відділу ведення реєстру територіальної громади управління надання адміністративних послуг Коломийськолї міської ради ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_2 з 29.08.1989 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 7).

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 19.03.2015 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 289, ОСОБА_5 купив нежитлове приміщення, комерційне приміщення, загальною площею 84,3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, Івано-Франківської області. Пунктом 9 договору передбачено, що дружина покупця ОСОБА_3 не заперечує проти підписання чоловіком даного договору, що підтверджується заявою, посвідченою Коломийською міською державною нотаріальною конторою 19.03.2015 року по реєстру № 288 (а.с.12-13).

Відомості щодо вказаного договору як підставу виникнення права власності внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, форма власності: приватна спільна сумісна, розмір частки: 1/1, про що свідчить копія Витягу із зазначеного реєстру № 35126234 від 19.03.2015 року (а.с. 14).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 10.12.2018 року №148716323 підтверджується, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно актуальна інформація про право власності на нежитлове приміщення, комерційне приміщення загальною площею 108 кв. м. в АДРЕСА_1, Івано-Франківської області. Підставою виникнення права власності вказано договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 289 від 19.03.2015 року, виданий Коломийською міською державною нотаріальною конторою, та декларація про готовність об'єкта до експлуатації серії ІФ № 40, видана 12.02.2016 року Управлінням Держархбудінспекції в Івано-Франківській області. Власник ОСОБА_5, форма власності: приватна спільна сумісна, розмір частки: 1 (а.с. 21).

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_10 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримав відмову у зв'язку з тим, що спадкодавцем не надано документів, які підтверджують виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, або про поділ майна між співвласниками, або про визначення частки співвласника у праві спільної сумісної власності (а.с. 27).

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Позивач після смерті батьків утримує будинок, господарські споруди, управляє та володіє майном,сплачує всі податки.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом . У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Спадкодавцем за життя не було виділено в натурі частки із майна, що є в спільній сумісній власності та не було поділено за домовленістю, а також не було визначено частки співвласника.

Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Відповідачка ОСОБА_2, яка є матір'ю спадкодавця, надала суду письмове клопотання про визнання позовних вимог.

Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження,зазначивши про це у окремій заяві. У разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачка подала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог.

Згідно даних технічного паспорту, в АДРЕСА_1, Івано-Франківської області розташований громадський будинок (комерційні приміщення) «літ. А» (а.с. 15-20).

Згідно звіту про оцінку громадського будинку (комерційне приміщення № 1А) від 22.11.2018 року, вартість вищевказаного будинку становить 367 956 грн. (а.с. 25-26).

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.ст.16,328,346,347,370,372,392,1222,1234,1268 ЦК України та керуючись ст.ст.206 ч.1,247ч.2 ,239,263,264,265,268,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, жителем АДРЕСА_2 право власності на 1/2 частину громадського будинку (комерційного приміщення) № АДРЕСА_1, загальною площею 108,0 кв. м., з них: основна 70,2 кв. м., допоміжна -37,8 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 08 січня 2019 року.

Суддя Веселов В. М.