Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2527/13-ц Головуючий у 1-й інст. Баренко С. Г.
Категорія 47 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/2527/13-ц за позовом прокурора Житомирського району в інтересах держави до Житомирської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_47 ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудпостач плюс», треті особи: Міністерство оборони України, Державне підприємство «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат», Державне підприємство «Житомирський військовий лісгосп», Квартирно-експлуатаційний відділ м.Житомира, Житомирська обласна державна адміністрація, Державна інспекція сільського господарства у Житомирській області, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про визнання недійсними розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації №390 від 01.04.2010 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення громадянам у власність земельних ділянок для ведення садівництва із земель запасу Тетерівської сільської ради», визнання недійсними і скасування державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування земельних ділянок,

за апеляційними скаргами заступника прокурора Житомирської області, квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 19 червня 2017 року суддею Баренко С.Г. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року прокурор Житомирського району (далі - прокурор) звернувся до суду із позовом в інтересах держави, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.06.2015 (а.с. 1-16 т. 7) просив: визнати недійсним розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації № 390 від 01.04.2010 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення громадянам у власність земельних ділянок для ведення садівництва із земель запасу Тетерівської сільської ради» загальною площею 6,6 га; визнати недійсними державні акти відповідачів на право власності на земельні ділянки та скасувати їх державну реєстрацію; витребувати земельні ділянки у відповідачів на користь держави в особі ДП «Івано-Франковський ліспромкомбінат МО України».

Обґрунтовував позов тим, що спірні земельні ділянки належать до земель оборони і були неправомірно вилучені та передані громадянам з незаконною зміною цільового призначення із земель лісогосподарського призначення на землі садівництва. При проведенні реорганізації 20.03.2009 ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат МО України» шляхом виділу з нього структурних підрозділів, останнє не відмовлялося від постійного користування спірною земельною ділянкою на користь ДП «Житомирський військовий лісгосп», а тому це підприємство не набувало права постійного користування нею та права відчужувати її на користь Тетерівської сільської ради. Крім того, прокурор зазначив, що оспорюване розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації № 390 від 01.04.2010 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення громадянам у власність земельних ділянок для ведення садівництва із земель запасу Тетерівської сільської ради» загальною площею 6,6 га є незаконним, оскільки питання вилучення земельної ділянки, вкритої лісом, не відноситься до компетенції Житомирської районної державної адміністрації.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2017 року у задоволенні позову прокурора відмовлено.

В апеляційних скаргах заступник прокурора Житомирської області та представник третьої особи - Квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомира (далі - КЕВ м. Житомира), посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позову прокурора, вирішити питання розподілу судових витрат.

На думку прокурора, судом першої інстанції не враховано надану законодавством можливість оскаржувати рішення органу державної влади про передачу земельних ділянок у комплексному поєднанні з вимогами про визнання недійсними правовстановлюючих документів, виданих на підставі таких актів. Також, вважає, що судом безпідставно не застосовано до спірних правовідносин ст. 57 ЛК України, ст.ст. 21, 55 ЗК України, не враховано рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України», судову практику у спірних правовідносинах, наявних у справі письмових доказів. Судом не надано оцінку всім письмовим доказам, які підтверджують обґрунтованість позову.

Представник КЕВ м. Житомира у апеляційній скарзі також послався на те, що при вирішенні спору суд не дослідив належним чином наявних у матеріалах справи письмових доказів; не врахував вимог Земельного та Лісового кодексів України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками», Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України.

В судовому засіданні прокурор та представник КЕЧ м. Житомира апеляційні скарги підтримали, відповідачі ОСОБА_17, ОСОБА_90, представник ОСОБА_2, ОСОБА_47 - ОСОБА_98, представник ОСОБА_49, ОСОБА_95, ОСОБА_50 - ОСОБА_99, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудпостач плюс» - не визнали, посилаючись на їх безпідставність.

Представник третьої особи Міністерства оборони України підтримав апеляційні скарги.

ОСОБА_45, ОСОБА_61, Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області, ОСОБА_29, ОСОБА_45, ОСОБА_61 надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, апеляційні скарги не визнали.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші її учасники в судове засідання не з'явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки визначена процесуальним законом як процесуальна правоздатність, а можливість набувати та здійснювати процесуальні права та обов'язки - як цивільна процесуальна дієздатність (статті 46,47 ЦПК України).

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням положень статті 4, 43, 46, 47, 49 ЦПК України право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів є процесуальним правом.

Відповідно до частини 2 статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у справі.

Згідно з частиною 3 статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Частина 1 статі 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У разі порушення права на земельну ділянку його захист, у тому числі у визначений статтями 21, 393 ЦК України та пунктом "г" частини 3 статті 152 ЗК України спосіб, здійснюється власником земельної ділянки або її землекористувачем, а відповідно право на звернення із таким позовом належить власнику, землекористувачу цієї ділянки або особі, яка відповідно до законодавства уповноважена та має право в інтересах власника земельної ділянки або землекористувача звертатись за захистом його порушеного права із одночасним обґрунтуванням в позовній заяві підстав для звернення уповноваженої особи із позовом в інтересах власника земельної ділянки або землекористувача (пункт 15 постанови Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 903/857/17).

Обґрунтовуючи позов, прокурор посилався на те, що спірні землі вибули із постійного користування ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкобінат МО України» поза його волею, відповідачі набули права власності на спірні ділянки всупереч вимог земельного законодавства, а тому вказані землі підлягають витребуванню на кор исть цього лісогосподарського підприємства.

На підтвердження належності спірних земель, прокурор надав Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №073507, виданий 10.10.2005 Державному підприємству Івано-Франківського ліспромкомбінату МО України, відповідно до якого останнє є постійним користувачем земельної ділянки площею 219,56 га для ведення лісового господарства, розташованої на території Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с. 23 т.1), матеріали землевпорядної документації тощо.

Прокурор обґрунтовуючи своє право на звернення із позовом у цій справі як позивача вказав на те, що чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель - Державну інспекцію сільського господарства України, проте у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду (а.с.11-20 т. 1, а.с. 6-16 т. 7).

Разом з тим, позов прокурором по суті пред'явлений в інтересах самостійної юридичної особи - ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкобінат МО України», яке мало бути визначено позивачем у справі, однак визначено прокурором як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Останнє, як постійний лісокористувач, не було позбавлено права самостійно звернутись до суду за захистом своїх прав.

Тому, прокурор неправильно визначив позивача у справі за вимогами про захист інтересів держави, а суд першої інстанції помилково відкрив провадження у справі.

У зв'язку із викладеним суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов у цій справі подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

За змістом ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позов прокурора - залишенню без розгляду з підстав, визначених п. 1 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 377, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги заступника прокурора Житомирської області, квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2017 року скасувати та залишити без розгляду позов прокурора Житомирського району про визнання недійсними розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації №390 від 01.04.2010 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення громадянам у власність земельних ділянок для ведення садівництва із земель запасу Тетерівської сільської ради», визнання недійсними і скасування державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування земельних ділянок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 01 квітня 2019 року.