28.03.2019 227/4759/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 березня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Заварзіній Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 разом із своєю донькою ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить квартира, розташована за вищезазначеною адресою. З 2003 року і по теперішній час за вказаною адресою зареєстровані донька позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі своєю малолітньою дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з 2014 року не мешкають в квартирі, яка належить позивачу, що підтверджується відповідними актами. Таким чином, дочка разом зі своєю дитиною більше ніж 3 роки відсутні за місцем своєї постійної реєстрації, участі в утриманні майна не приймають, позивач разом зі своєю дружиною сплачують усі житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим позивач просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі своєю малолітньою дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідача жодних заяв до суду не надходило. Від представника третьої особи також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 06 грудня 2002 року, виданого державним нотаріусом Добропільської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, спадкоємцями майна, а саме квартири АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, є у 1/3 частині син спадкодавця - ОСОБА_1, та у 2/3 частинах дочка спадкодавця - ОСОБА_6, в тому числі 1/3 частина спадкового майна, від якої на користь ОСОБА_6 відмовилася дочка спадкодавця - ОСОБА_7 (а.с. 7).

Відповідно до копії угоди про розподіл спадкового майна серії НОМЕР_2 від 06 грудня 2002 року, посвідченої державним нотаріусом Добропільської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено зазначену угоду про розподіл спадкового майна, зокрема, згідно пп. б) п. 2 зазначеної угоди у власність ОСОБА_1 переходить двокімнатна квартира номер АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно копії реєстраційного посвідчення, виданого начальником Добропільського бюро технічної інвентаризації 16 грудня 2002 АДРЕСА_3 зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с. 6).

Як вбачається з копії домової книги, заведеної на зазначену квартиру, у житловому приміщенні зареєстрована також відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-13).

Факт реєстрації зазначених осіб у квартирі позивача підтверджується також копією довідки № 17/5250 від 22.10.2018 року, виданої Відділом реєстрації Добропільської міської ради (а.с. 14).

Згідно копії акта, складеного працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Добропільське експлуатаційне підприємство № 2", сусідами було підтверджено, що дійсно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані, але не проживають з 2014 року (а.с. 15).

Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру нерухомості про основні характеристики і зареєстровані права на об'єкт нерухомості, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва № НОМЕР_3 про реєстрацію за місцем проживання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, також зареєстрована за вищезазначеною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом статті 156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника будинку, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником.

При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад один рік, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

Беручи до уваги, що факт відсутності відповідача ОСОБА_2 та її малолітньої дитини ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі понад один рік знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позивач довів свої вимоги в частині визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_3, і вони підлягають задоволенню. Приймаючи таке рішення, суд керується також позицією визнання позову, висловлену представником третьої особи.

На підставі викладеного та керуючись ст.47 Конституції України, ст.16, 317, 321, 391 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.ст. 259, 263, 265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Добропільським МВ ГУ ДМС в Донецькій області 17.05.2013 року, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, АДРЕСА_3.

Направити відповідачу копію заочного рішення суду в порядку, передбаченому ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін

28.03.2019