Провадження № 2/522/161/19
УХВАЛА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Шкамерда К.С., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно.

Як вбачається із заявлених позовних вимог позивач просить визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов НОМЕР_3 та витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 автомобіль марки MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов НОМЕР_3.

Одночасно, позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов НОМЕР_3, номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного майна.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що ОСОБА_4 на підставі ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 11.07.2018 року по справі №523/8929/18, яка 08.11.2018 року скасована постановою апеляційного суду Одеської області, 01.08.2018 року перереєстрував право власності на спірний автомобіль на себе, а в подальшому, 10.08.2018 року, перереєстрував право власності на спірний автомобіль на ОСОБА_3, а 27.11.2018 року спірний автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_2 Таке неодноразове пере реєстрування автомобіля викликає обґрунтовану підозру у намірі ускладнити чи зовсім унеможливити виконання рішення суду. На теперішній час існує реальна загроза подальшого відчуження спірного рухомого майна до остаточного вирішення справи, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст.153 ч.1 ЦПК України.

За змістом ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи . Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1,3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обов'язку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов'язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, а саме те, що предметом позову є визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов НОМЕР_3; та витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 автомобіль марки MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов НОМЕР_3, та співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд приходить до висновку про те, що позивачем були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в даній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення позову, а також зумовив терміновість вирішення заяви без виклику осіб, які беруть участь у справі, а саме в частині накладення арешту на автомобіль марки MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов НОМЕР_3, номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2), оскільки всі перелічені вище обставини вказують на можливість порушення прав позивача на судовий захист, який гарантований Конституцією України, а забезпечення позову навпаки виступить запорукою виконання можливого рішення суду.

В іншій частині задоволення заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту охоплює заборону вчиняти будь-які дії щодо майна на яке накладено арешт.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 149, 151 153, 260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску, кузов НОМЕР_3, номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2).

В іншій частині задоволення клопотання відмовити.

Копію ухвали направити до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області (65031, м.Одеса, Київське шосе, 27А) та сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала діє до вирішення справи по суті та набрання рішення по справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя К.С. Шкамерда