єдиний унікальний номер справи 423/3619/18
номер провадження 2/423/106/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі головуючої судді Лизенко І.В., за участі секретаря судового засідання Соловйової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції України з 18 серпня 2014 по 13 травня 2016 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 11 серпня 2014 року №174 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 18 серпня 2014 року та присвоєно звання «рядовий міліції». Наказом ХНУВС від 31 серпня 2015 року №355 о/с відповідача переведено на наступний курс. Наказом ХНУВС від 13 травня 2016 року №126 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та звільнено відповідно до Закону України «Про національну поліцію» за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням). 01 вересня 2014 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» ( чинний на час укладення та її договору) між відповідачем, ХНУВС та УМВС України в Луганській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. 17 травня 2016 року між відповідачем та ХНУВС було укладено угоду про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у ХНУВС, але з моменту укладання до теперішнього часу відповідачем не повернуто вказаної в угоді суми витрат. Сума витрат із затвердженим розрахунком від 13.05.2016 №4/552 становить 28015 грн.31 коп.

Ухвалою судді Попаснянського районного суду Луганської області від 05.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження у цій справі та призначено відкрите судове засідання на 03.12.2018 з викликом відповідача шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду.

03.12.2018 судове засідання відкладено у звязку з неявкою відповідача на 14.01.2019.

У судове засідання представник позивача не зявився, у письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, оскільки його зареєстроване місце проживання, перебування чи роботи невідоме. Останнім відомим місцем проживання є вул. Пушкінська, 19, м.Попасна Луганської області.

Згідно ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що провадження за вказаним позовом слід закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Водночас згідно ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Суд приходить до висновку, що цей спір віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

Так, згідно п.17 ч.1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За змістом статті 9 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» (далі - Закон № 565-XII), чинного на час виникнення спірних відносин, на курсантів, слухачів, ад'юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 565-XII працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Відповідно до статті 18 Закону № 565-XII підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Отже, відповідач, який був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, зарахований курсантом ХНУВС та отримав звання «рядовий міліції», тобто перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, достроково розірвав договір через небажання продовжувати навчання.

Спори пов'язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби - підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Великою палатою Верховного Суду у постанові №804/285/6 від 12 грудня 2018 року під час розгляду аналогічної справи (відступаючи від висновків, викладених у постановах, зокрема, від 14 березня 2018 року в справі № 461/5577/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15) сформульовано правовий висновок, що указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов'язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, цей спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а провадження у справі було відкрито помилково (застосований висновок Верховного Суду викладено у постанові від 12.12.2018, тобто після відкриття провадження у справі).

Згідно правил розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів цей спір підлягає розглядові Луганським окружним адміністративним судом (ст.20 КАС України).

Зважаючи на викладене, керуючись ст. 255 ч.1 п.1, 260, 263, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням, як такій, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити позивачу право звернення з приводу цього спору з позовом до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення через Попаснянський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: І.В. Лизенко