БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2-н/356/4/19
Справа № 356/14/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р. М., розглянувши матеріали заяви приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за електроенергію, боржник ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за електроенергію, боржник ОСОБА_1. Заява обґрунтована тим, що ПрАТ «Київобленерго» постачає електричну енергію споживачу ОСОБА_1 за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Медична, буд. 67, а споживач зобовязаний здійснювати розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінам) у передбачені терміни. Відносини між енергопостачальником та споживачем регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕ від 14.03.2018 року № 312. Постачання електроенергії здійснюється в порядку, передбаченому п. 3 вказаних Правил. Підключення електроенергії за заявою наймача (власника) і відкриття особового рахунку № 200902269 слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та вказаних Правил. За особовим рахунком № 200902269 боржника електроенергія обліковується електролічильником типу 10.016.444 № 6895035. Згідно рахунку за електроенергію від 28.12.2018 року № НОМЕР_1 боржнику нараховано до сплати заборгованість у розмірі 14 351,66 грн. Відтак, вказуючи на безспірність своїх вимог, просили видати судовий наказ про стягнення на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» з боржника ОСОБА_1 заборгованості у вказаному розмірі, а також стягнути судовий збір в розмірі 176,20 грн.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, прийшов до наступних висновків.

Згідно п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також у випадку, коли із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу встановлені в ст. 163 ЦПК України.

Так, пунктами 2, 3 частини 2 статті 163 ЦПК України передбачено, що така заява повинна містити, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника, а також місце проживання або місцезнаходження представника заявника, якщо заяву подано ним.

Разом з тим, всупереч вказаним положенням законодавства, заявником при зверненні до суду в заяві не було зазначено ідентифікаційний код юридичної особи-заявника в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також місце проживання або місцезнаходження представника заявника ОСОБА_2, яким було подано заяву.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що в ч. 2 ст. 163 ЦПК України закріплені вимоги, безпосередньо встановлені до форми та змісту самої заяви про видачу судового наказу, відтак, наявність долучених до матеріалів справи документів, які містять посилання на відповідну інформацію, не звільняє позивача від обовязку дотримання процесуальної форми заяви про видачу судового наказу.

Окрім того, у відповідності до положень пунктів 3, 4 частини 3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За загальним правилом, встановленим положеннями ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. При цьому, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч. 3 ст. 5 ЦК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі Постанова НКРЕ № 312 від 14.03.2018 року) було затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, що набрали чинності 19.04.2018 року (за винятком окремих положень) (далі Правила), якими врегульовано взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Так, з аналізу змісту п.п. 1.2.7-1.2.9 Правил вбачається, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється на підставі відповідних договорів про постачання електричної енергії, які розробляються на основі Примірних та Типових договорів, що містяться в додатках 5-7 до цих Правил.

Правовий аналіз змісту пунктів 1.1 вказаних договорів про постачання електричної енергії дає підстави зробити висновок, що вони є публічними договорами приєднання, які встановлюють порядок та умови постачання електричної енергії споживачам відповідними постачальниками та укладаються сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору у визначеному порядку.

При цьому, як визначено п. 2 вищевказаної Постанови НКРЕ № 312 від 14.03.2018 року, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Згідно п. 1.2.15 Правил, для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

При цьому, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за обєктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку (п. 3.2.12 Правил).

Враховуючи вказане, посилання заявника на фактичне укладення між ОСОБА_1, як споживачем, та ПрАТ «Київобленерго», як енергопостачальником, договору про користування електричною енергією судом розцінюються критично, так як у відповідності до наданої суду особової картки споживача відкриття особового рахунку № 200902269, на яке як на акцепт публічного договору приєднання в порядку ст.ст. 641-642 ЦК України посилається заявник, мало місце 22.06.2012 року, тобто до набрання чинності 19.04.2018 року Правилами роздрібного ринку електричної енергії, положеннями яких запроваджено вказаний заявником порядок укладення договорів, які, всупереч таким посиланням заявника та з урахуванням правил дії актів цивільного законодавства в часі, встановлених ст. 5 ЦК України, не можуть застосовуватись до правовідносин, що виникли до набрання ними чинності, а заява наймача (власника) про підключення електроенергії, на яку вказує заявник у своїй заяві, в матеріалах справи відсутня.

В той же час, будь-яких інших належних доказів, що підтверджують факт існування договірних відносин з вказаним у заяві боржником ОСОБА_1 суду не надано.

Відтак, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про те, що вона подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а додані до заяви про видачу судового наказу письмові документи не можуть підтвердити наведені в заяві доводи, відтак, слугувати доказом виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Щодо вимоги заявника про стягнення з боржника на його користь суми сплаченого судового збору у розмірі 176,20 грн., суд зазначає, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України, які є спеціальними нормами, що регулюють питання сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 160-165, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за електроенергію, боржник ОСОБА_1 відмовити.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим Кодексом, після усунення її недоліків.

Заявник має право звернутися в суд з тими самими вимогами у позовному провадженні.

У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд протягом 15 (пятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя: Р. М. Лялик