Справа № 234/9539/18
Провадження № 2/234/193/19
25 березня 2019 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
у складі: головуючого судді Сухоручко Ю.О.,
за участю секретаря судового засідання Харькової Т.С.,
справа № 234/9539/18; провадження № 2/234/193/19
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1)
ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2),
третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Голосіївської районної в місті Києві держаної адміністрації (юридична адреса: 030150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 58),
про позбавлення батьківських прав,-
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
26.06.2018 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1, в інтересахнеповнолітнього сина ОСОБА_4, до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, орган опіки та піклування - Служба у справах дітей та сім'ї Голосіївської районної в місті Києві держаної адміністрації. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 грудня 2003 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3 від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_4. 15 листопада 2010 року рішенням Гірницького району м. Макіївки Донецької області № 2-8045 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Приблизно з 2010 року і по сьогоднішній день відповідач проживає окремо. Приблизно з 2015 року і по сьогоднішній день позивач з дитиною проживають разом в Голосіївському районі м. Києва. Приблизно з 2010 року і по сьогоднішній день відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, наприклад, згідно власноручних письмових пояснень дитини: «…Батько не має бажання зі мною спілкуватися, як і я з ним, тому що він зловживав алкогольними напоями і наркотиками, а також погрожував мені та моїй матері, багато разів проходив повз мене, навіть не вітався зі мною…». Отже, у світосприйнятті дитини - відповідача, як батька, просто не існує. Більш того, 22 квітня 2011 року відповідач сам заявив про свою відмову від виховання дитини, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою відповідача про відмову від виховання дитини. Приблизно з 2010 року і по сьогоднішній день всіма питаннями майнового і немайнового характеру щодо дитини займається тільки мати. Таким чином, відповідач свідомо нехтує виконанням своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, але від представника надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не з'явився про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або відзиву на позовну заяву суду не надав.
Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім'ї Голосіївської районної в місті Києві держаної адміністрації у судове засідання не з'явився, але від начальника Служби Антошко Ірини надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, а також надіслали письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 17.08.2018 року, провадження про справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:
Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Сімейним Кодексом України.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, неповнолітній ОСОБА_4, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Гірницького районного управління юстиції м. Макіївки, актовий запис № 300 від 03.06.2004 року, де батьком дитини зазначений ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_1
Відповідно до копії свідоцтва про одруження, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1.) зареєстрували шлюб 27 грудня 2003 року.
Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені НОМЕР_4, виданого Гірницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 40 від 30 листопада 2012 року, ОСОБА_6 змінила прізвище на «ОСОБА_1».
Відповідно до копії характеристики ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, учня 8-В класу сзш № 279 ім. П. Григоренка м. Києва, наданою 05 червня 2018 року директором школи ОСОБА_7 та квасним керівником ОСОБА_8, ОСОБА_4 навчався в даній школі з 2015 по 2018 р. За період навчання зарекомендував себе, як дисциплінований учень. Навчальний матеріал засвоїв на середньому та достатньому рівнях. Має добрий загальний розвиток. Вихованням ОСОБА_4 займається виключно мати. За час навчання дитини у цій школі батько ніколи не цікавився успішністю сина, не відвідував батьківських зборів. Участі у вихованні та догляді за дитиною не брав, духовним та моральним розвитком дитини не займався.
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 17.06.2018 року вбачається, що приблизно з 2010 року і по сьогоднішній день ОСОБА_2 проживає окремо від неї та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач ігнорує виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З 2015 року вона проживає з дитиною в м. Києві. В школу № 279 м. Києва батько дитини не відводить і не забирає зі школи, батьківськи збори не відвідує, за навчання не сплачує, успішністю не цікавиться. Всіма питаннями майнового і немайнового характеру по відношенню до дитини вона займається самотужки. Аліментів від ОСОБА_2 не отримує.
З письмових пояснень ОСОБА_4 від 16.06.2018 року, з 2010 року батько не цікавився його життям, не виявляв бажання спілкуватися і не приймає участь у вихованні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Батько не має бажання з ним спілкуватися, як і він з ним, тому що батько зловживав алкогольними напоями і наркотиками, а також погрожував йому та його матері, багато разів проходив повз нього, навіть не вітався з ним. З 2015 року він проживає з мамою у Києві. До школи батько жодного разу не приходив, батьківські збори не відвідував, з класним керівником ніколи не спілкувався. Батько не цікавився його здоров'ям, лікуванням займалася мати. Матеріальної допомоги від батька не отримував по сьогоднішній день. Таким чином, у нього не має бажання спілкуватися з батьком.
Відповідно до копії заяви про відмову від виховання дитини, посвідченої 22 квітня 2011 року приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області Єрмакович Н.Б., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, відмовляється від виховання своєї дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та проти подальшої передачі дитини на усиновлення.
Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Беззаперечною підставою для позбавлення батьківських прав, серед іншого є ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічні алкоголізм або наркоманія; експлуатація дитини, засудження за злочин щодо дитини.
На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про те, що у діях відповідача ОСОБА_2 вбачаються ознаки системного, свідомого, злісного ухилення від виконання батьківських обов'язків, оскільки відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків, самоусунувся від виховання та утримання дитини, долею сина, його життям та здоров'ям не цікавиться, не турбується про його майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, враховуючи нотаріальну посвідчену заяву ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, від 22.04.2011 року про відмову від виховання свого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому, враховуючи інтереси дитини, суд задовольняє позовні вимоги.
Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн..
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 4, 12, 81, 89, 141, 166, 263, 265, 280, 281-284 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Голосіївської районної в місті Києві держаної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2

Третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Голосіївської районної в місті Києві держаної адміністрації, , юридична адреса: 030150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 58.

Суддя Краматорського

міського суду Ю.О. Сухоручко