Справа №198/852/18
Провадження № 2/0198/21/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі суду с.м.т. Юрївка, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа по справі Юрївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0008 для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0, 1184 га, що розташована в селі Новов»язівське вулиця Центральна (раніше Леніна), 150 Юр»ївського району Дніпропетровської області та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0009 для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 3427 га, що розташована на території села Новов»язівське Юр»ївського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 24.04.2015 року, якій вказані земельні ділянки належали на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ДП № 091984 та серії ДП № 091983, виданих Новов»язівською сільською радою Юр»ївського району Дніпропетровської області 03.02.2005 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що являється спадкоємцем за законом першої черги спадкування після померлої 24.04.2015 року матері ОСОБА_3, при цьому своєчасно, в межах встановленого законом строку, звернувся до приватного нотаріуса Юр»ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області за прийняттям спадщини після смерті останньої. Окрім нього за прийняттям спадщини після смерті матері також звернувся його рідний брат відповідач по справі ОСОБА_2.

Між позивачем ОСОБА_1П . та відповідачем по справі ОСОБА_2 у нотаріуса було здійснено поділ спадкового майна, при цьому відповідач отримав у власність земельний пай, а позивач ѕ часток житлового будинку № 150 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Центральна (раніше Леніна) с. Новов»язівське Юр»ївського району Дніпропетровської області.

Стосовно земельної ділянки, на якій розташований успадкований позивачем житловий будинок площею 0,1184 га, з кадастровим номером :02:001:0008 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:001:0009, площею 0,3427 га позивачу постановою приватного нотаріуса від 12.10.2018 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв»язку з ненаданням ним правовстановлюючих документів на вищезазначені земельні ділянки, а саме оригіналів Державних актів про право приватної власності спадкодавця на належні останньому за життя земельні ділянки.

Позивач зазначав, що дійсно не має оригіналів Державних актів на вказані земельні ділянки, проте наявні в нього копії Державних актів про право власності ОСОБА_3 на спірні земельні ділянки та відомості, зареєстровані у Державному земельному кадастрі свідчать про належність спірних земельних ділянок спадкодавцю ОСОБА_3.

Посилаючись на ст. ст. 1218, 1225, 1261 ЦК України позивач просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 24.04.2015 року, право власності на належні останній земельні ділянки площею 0,1184 га з кадастровим номером :02:001:0008 для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,3427 га з кадастровим номером :02:001:0009 для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території села Новов»язівське Юр»ївського району Дніпропетровської області.

В судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_4 не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримав повністю та судові витрати по справі просив залишити за позивачем (ас. 27,28,149).

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином (ас.146), при цьому в матеріалах справи міститься заява від останнього про розгляд справи за його відсутності (ас. 53).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Юрївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності та проти позовних вимог не заперечували (ас. 129, 130, 148).

В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії:

-27.11.2018 року постановлено ухвалу про залишення позову без руху (ас .30-31);

-22.01.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, залучення до участі у справі третьої особи (ас.41-43);

-18.02.2019 року постановлено ухвалу про витребування доказів (ас.57-58);

-18.02.2019 року постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні (ас.59);

-11.03.2019 року постановлено ухвалу про приєднання до матеріалів справи письмових доказів (ас.139-140);

-11.03.2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (ас.141-142).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За викладених вище обставин, суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності незявившихся сторін по справі на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав:

- згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 633137 від 27.04.2015 року, виданого виконавчим комітетом Новов»язівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області вбачається, що ОСОБА_3 померла 24.04.2015 року (ас.6).

З копії матеріалів спадкової справи № 30/2015 до майна померлої ОСОБА_3 (ас.66-126) вбачається, що за прийняттям спадщини за законом після смерті останньої, в установлений законом строк, звернулися сини померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (ас.69-70,96-97).

В ході оформлення спадкових прав між спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08.07.2016 року було укладено договір про поділ спадкового майна, за яким у приватну власність ОСОБА_1 переходить право на ѕ часток житлового будинку, розташованого за адресою вул. Центральна (раніше Леніна) , буд.150 с. Новов»язівське Юр»ївського району Дніпропетровської області, при цьому у приватну власність ОСОБА_2 переходить право на земельну ділянку, площею 6,4803 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новов»язівької сільської ради Юр»ївського району, з кадастровим номером :01:003:10588 (ас.115).

08.07.2016 року позивачу ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_3П у вигляді ѕ часток житлового будинку, розташованого за адресою вул. Центральна (раніше Леніна), буд.150 с. Новов»язівське Юр»ївського району Дніпропетровської області (ас.116), при цьому відповідачу ОСОБА_2, в свою чергу, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_3П у вигляді земельної ділянки площею 6,4803 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новов»язівької сільської ради Юр»ївського району, з кадастровим номером :01:003:1058 (ас.116).

Слід зазначити, що право власності позивача на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою вул. Центральна (раніше Леніна), буд.150 с. Новов»язівське Юр»ївського району Дніпропетровської області підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.05.1997 року, виданого державним нотаріусом Юр»ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за реєстровим № 383 (ас.7), з відміткою на останньому про реєстрацію за позивачем права власності на 1/4 частину вказаного будинку в органах МБТІ.

Відтак, позивач по справі ОСОБА_1 є власником цілої частки житлового будинку № 150, розташованого по вул. Центральній (раніше Леніна) в с. Новов»язівське Юр»ївського району Дніпропетровської області.

12.10.2018 року позивачем ОСОБА_1 приватному нотаріусу Юр»ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у вигляді земельної ділянки, розташованої по вулиці Центральна (раніше Леніна) , 150 с. Новов»язівське Юр»ївського району з кадастровим номером :02:001:0008 для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1184 га та земельної ділянки площею 0,3427 га, з кадастровим номером :02:001:0009 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Новов»язівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, при цьому в заяві зазначено про те, що документи, які б підтверджували право власності ОСОБА_3 на зазначені земельні ділянки, втрачені (ас.120).

Постановою приватного нотаріуса Юрївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначені земельні ділянки, у зв»язку з ненаданням спадкоємцем правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належали спадкодавцю (ас. 61).

Відповідно до вимог п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджений Наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно не має можливості надати до нотаріальної контори правовстановлюючі документи на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0008 та :02:001:0009, що належали спадкодавцю ОСОБА_3 , у зв»язку з тим, що у позивача відсутні оригінали Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, видані за життя ОСОБА_3 та отримати останні, або їх дублікати самостійно позивач не в змозі, оскільки власник майна помер.

Однак, факт належності ОСОБА_3 за життя спірних земельних ділянок на праві приватної власності знайшов своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами:

- згідно копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 01984, виданого 03 лютого 2005 року Новов»язівською сільською радою Юр»ївського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 20, вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 0, 1184 га, розташованої по вулиці Леніна, 150 с. Новов»язівське Юр»ївського району Дніпропетровської області та переданої останній для будівництва та обслуговування житлового будинку (ас.123);

- згідно копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 091983, виданого 03 лютого 2005 року Новов»язівською сільською радою Юр»ївського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 21, вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 0, 3427 га, розташованої в селі Новов»язівське Юр»ївського району Дніпропетровської області та переданої останній для ведення особистого селянського господарства (ас.124);

- згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 06.11.2018 року, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0009 обліковується на праві приватної власності за ОСОБА_3 (ас.13-18);

- згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 22.11.2018 року, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0008 обліковується на праві приватної власності за ОСОБА_3 (ас.19-24).

На основі викладеного, суд приходить до висновку, що спадкодавець, в особі ОСОБА_3, на час своєї смерті мав право на спадкове майно у вигляді земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0008 та :02:001:0009.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Отже, відповідно до статті 120 Земельного кодексу України та статті 1225 Цивільного кодексу України у разі спадкування особою права власності на житловий будинок, чи іншу будівлю або споруду, до спадкоємця переходить право власності та право користування землею на якій розташовуються такі обєкти спадкування , а також на землю, яка необхідна для їх обслуговування.

Також варто зауважити, що згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 вказано, що земельна ділянка переходить у власність або користування спадкоємців будівель, споруд при умові, що спадкодавець не складав заповіту про розпорядження такою ділянкою, що йому належала на праві власності на час складання заповіту.

Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу,що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа.

З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивача ОСОБА_1 перейшло право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0008 та :02:001:0009, що належали спадкодавцеві за життя, але отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно в порядку спадкування за законом позивач не в змозі через відсутність у останнього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відтак, право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на належні спадкодавцю земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0008 та :02:001:0009, передані за життя спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вулиці Центральна (раніше Леніна), буд. 150 с. Новов»язівське Юр»ївського району Дніпропетровської області.

Враховуючи волю представника позивача, суд знаходить можливим судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 211, 258, 259, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2»язівське Юрївського району Дніпропетровської області, гр. України, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 24 квітня 2015 року, право власності на:

- земельну ділянку, площею 0,1184 га, з кадастровим номером :02:001:0008, розташовану в с. Новов»язівське, вул. Центральна (раніше Леніна) , 150 Юр»ївського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 091984, виданого Новов»язівською сільською радою Юр»ївського району Дніпропетровської області 03 лютого 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 20;

- земельну ділянку, площею 0, 3427 га, з кадастровим номером :02:001:0009, розташовану в с. Новов»язівське Юр»ївського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства , що належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 091983, виданого Новов»язівською сільською радою Юр»ївського району Дніпропетровської області 03 лютого 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 21.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України:

- позивач : ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання - 51400, вул. Героїв України, буд. 21/30 м. Павлоград Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

- відповідач : ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання - 51400, вул. Сташкова, буд. 11/63 м. Павлоград Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- третя особа : Юрївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області - 51300, вул. Центральна, буд. 67 смт. Юрївка Юрївського району Дніпропетровської області, .

Повне судове рішення буде складено 29 березня 2019 року.

Суддя С. О. Маренич