Справа № 574/35/19
Провадження №2/574/263/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, Буринської районної державної адміністрації Сумської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4. Після смерті останнього він та його мати (дружина спадкодавця) ОСОБА_3 прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцями першої черги за законом, але юридично не оформили. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 .. Після її смерті також відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, яке належало її покійному чоловіку та права на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, яке належало їй самій. Він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем першої черги за законом. Разом з тим, оформити свої спадкові права на право на земельні частки (паї) в нотаріальній конторі він не може, оскільки оригінали вищевказаних правовстановлюючих документів були втрачені. Просив визнати за ним право на ці земельні частки (паї) розміром по 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості кожна.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою.

Представники відповідачів Михайлівської сільської ради та Буринської РДА в задоволенні позовної заяви не заперечували, просили справу розглянути без їх участі, про що повідомили суд письмово листами.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Зокрема, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6).

Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) , яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «ім.Воровського» розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії НОМЕР_4, яку прийняли позивач та його мати (дружина спадкодавця) ОСОБА_3 будучи спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст.529, п.1) ч.1 ст.549 ЦК УРСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що вбачається з довідки Руднєвської сільської ради та довідок відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.10,12-13).

Позивач на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується копією спадкової справи (а.с.44-46).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.7).

Після її смерті також відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на вище згадану земельну частку (пай), яке належало її покійному чоловіку (батьку позивача), а також право на земельну частку (пай), яке належало їй самій розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії НОМЕР_3 (а.с.15,17).

Позивач прийняв спадщину після смерті матері фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог ст.529, п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, які діяли на час відкриття спадщини, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується копією паспорта позивача, копією свідоцтва про народження позивача, довідкою Руднєвської сільської ради (а.с.8-9,11).

Разом з тим, позивач не спроможний отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса на вище вказані земельні частки (паї), оскільки оригінали цих правовстановлюючих документів були спадкодавцями втрачені, а дублікати отримати позивач не спроможний, у зв`язку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавців, що вбачається з листів відділу в Буринському районі Головного управління держгеокадастру у Сумській області (а.с.14,16).

Однак право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на вказані земельні частки (паї) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи колишніми членами КСП, пенсіонерами, були включені до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000002, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «ім.Воровського» 25.05.1995 року і їм вищевказані сертифікати на право на земельну частку (пай) , розміром по 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) кожен, були видані, про що було зроблено записи в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за №602 та №1191 відповідно, але оригінали цих правовстановлюючих документів були втрачені (а.с.13,15,18-23).

Крім того, суд не має сумнівів, що позивач є рідним сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а прізвища « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 », які записані у свідоцтвах про смерть, сертифікатах та витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу спадкодавців в даному випадку є ідентичними, при цьому вказані розбіжності виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що визнання позову відповідачами не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, а також те, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 247, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.529,549 ЦК Української РСР, ст.ст. 392, 1218, 1233, 1269, 1297 ЦК України, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), ст.ст.81,126, 131 ЗК України, Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, Буринської районної державної адміністрації Сумської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , (проживає за адресою АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «ім.Воровського» розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 022404, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №602.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , (проживає за адресою АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «ім.Воровського» розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії НОМЕР_3 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1191.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: