Справа № 185/6930/19
Провадження № 2/185/3657/19
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

09 грудня 2019 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендор-Фінанс" про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендор-Фінанс" про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, в якій просить суд визнати недійсним договір про надання фінансового кредиту № 1.395 від 21.09.2018 року, укладений між ним та відповідачем.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 21.09.2018 року між ним та ТОВ "Вендор-Фінанс" було укладено договір про надання фінансового кредиту № 1.395. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору сума кредиту, видана позичальнику, становить 3 000,00 грн. Згідно п. 1.2. кредитного договору при повернення кредиту позичальник сплачує відсотки за користування кредитом з розрахунку 2,00% в день від суми кредиту, що складає 1 800,00 грн. Річна процентна ставка дорівнює 730%. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору строк, на який видається кредит, складає 30 днів. Дата планового закриття договору 20.10.2018 року. Згідно п. 2.1. кредитного договору повернення отриманих кредитних коштів та нарахованих процентів, здійснюється позичальником у строк, визначений п. 1.3. цього договору, шляхом внесення належних грошових платежів безпосередньо в касу кредитодавця. Поряд з цим, відповідно до п.2.2. кредитного договору сплата кредиту та процентів є обов`язком позичальника, здійснюється ним самостійно, в порядку та на умовах, визначених цим договором, без окремої письмової чи усної вимоги кредитодавця. Також, відповідно до п. 2.4. кредитного договору проценти за користування кредитними коштами нараховуються кредитодавцем відповідно до ставки, про яку вказано в п. 1.2. цього договору. Поряд з цим, відповідно до п.2.5. кредитного договору при розрахунку процентів використовується фактична кількість днів користування кредитом, визначена п.1.3. цього договору, в розрахунковому періоді (місяці), а кількість днів у р приймається як 365днів (366 днів для високосного року). Вважає, що при укладанні вищевказаного кредитного договору були порушені його права як споживача, згідно з нормами ЗУ "Про захист прав споживачів", ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ЗУ "Про споживче кредитування", ЗУ "Про захист персональних даних", що є підставою, згідно ст. 215 ЦК України, для визнання зазначеного договору недійсним, у зв`язку з недотриманням відповідачем норм законодавства, щодо істотних умов договору, які є необхідними для його укладання.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року відкрито провадження у справі та справа призначена для розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Не погодившись з позовом, у порядку ст. 178 ЦПК України, представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, так як договір про надання фінансового кредиту № 1.395 від 21.09.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Вендор-Фінанс" не укладався, та будь-які претензії до позивача щодо повернення кредитних коштів відсутні, оскільки вони ТОВ "Вендор-Фінанс" не видавалися.

У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відповідно до наданого відзиву, просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який спір.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

При цьому, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Разом з тим, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №456/647/18.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1 звернувся 24.07.2019 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендор-Фінанс", де предметом спору є визнання недійсним договору про надання фінансового кредиту № 1.395 від 21.09.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Вендор-Фінанс" в особі оцінювача-експерта Десятник Ганни Володимирівни, за адресою: АДРЕСА_1 , м. Павлоград, вул. Центральна, 47/2.

Однак, як встановлено судом, у ТОВ "Вендор-Фінанс" дійсно було відділення № 30 у м. Павлограді по вул. Центральній, 47/2. У вересні 2018 року діяльність даного відділення була зупинена, а всі працівники звільнені. Особа, яка нібито підписала договір про надання фінансового кредиту № 1.395 від 21.09.2018 року, ОСОБА_2 була звільнена ще 24.05.2018 року згідно наказу № 55-к, та не мала жодного права на підписання оскаржуваного договору від імені ТОВ "Вендор-Фінанс".

04 травня 2019 року за заявою ТОВ "Вендор-Фінанс" були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000919 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлені особи незаконно здійснюють фінансово-господарську діяльність з надання послуг кредитування від ТОВ "Вендор-Фінанс".

Як вбачається з відзиву відповідача, ОСОБА_1 дійсно був клієнтом (позичальником) ТОВ "Вендор-Фінанс", однак востаннє договір про надання кредиту укладався з ним 11.06.2018 року та був повністю погашений ОСОБА_1 25.07.2018 року. Невиконані зобов`язання у ОСОБА_1 перед ТОВ "Вендор-Фінанс" відсутні.Договір про надання фінансового кредиту № 1.395 від 21.09.2018 року між ТОВ "Вендор-Фінанс" та ОСОБА_1 не укладався. Інші договори між ТОВ "Вендор-Фінанс" та ОСОБА_1 за вересень 2018 року також відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що договір про надання фінансового кредиту № 1.395 від 21.09.2018 року між ТОВ "Вендор-Фінанс" та ОСОБА_1 не укладався, предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 255, 260, 261, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендор-Фінанс" про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору - закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення, а учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Бондаренко