Провадження № 2/760/2409/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року Солом'янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого- судді -Кушнір С.І,

за участю секретаря - Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 06.12.2017 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», в якому просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання умов Договору купівлі-продажу від 13.11.2014 р., реєстровий № 3185, в сумі 250000,00 грн.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивач ОСОБА_1 посилається на наступне.

Так, 13.11.2014 р. між ним та Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» було укладено Договір купівлі-продажу, реєстровий № 3185, згідно якого позивачем придбано майнові права на квартиру № НОМЕР_1 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1) у Солом'янському районі м. Києва.

Вартість майнових прав на квартиру на момент підписання Договору становила 436724,00 грн. (п. 3.1 Договору).

Відповідач прийняв на себе зобов'язання збудувати на набути у власність об'єкт нерухомого майна, який буде створено у майбутньому (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.5 Договору, відповідач зобов'язаний передати позивачу Обєкт будівництва за Актом приймання-передачі після введення Обєкту будівництва в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічного паспорту.

Пунктом 1.3 Договору визначено, що запланований термін введення в експлуатацію Обєкту будівництва - другий квартал 2016 р., тобто 30.06.2016 р.

В зв'язку з порушенням відповідачем терміну виконання своїх зобов'язань за Договором та не введення Обєкту будівництва в експлуатацію 30.06.2016 р., позивачем було направлено відповідачу заяву з проханням повідомити термін виконання договірних зобов'язань.

Листом № 114/8-350/2 від 30.06.2017 р. відповідач повідомив позивача, що Обєкт будівництва введено в експлуатацію 31.10.2016 р.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем порушено договірні зобов'язання щодо введення Обєкту будівництва в експлуатацію на 122 дні.

Позивачем виконано свої зобов'язання за Договором - здійснено оплату 100% вартості майнових прав в сумі 436724,00 грн., що підтверджується довідкою відповідача № 114/8839 від 22.12.2016 р., сторонами 28.12.2016 р. підписано Акт прийому-передачі квартир №1050, позивачем 08.02.2017 р. зареєстровано право власності на Обєкт будівництва, що свідчить про дійсний намір позивача на придбання Обєкту будівництва.

Розмір пені за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань Договором не встановлено.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Договором, Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Позивач посилається на те, що укладаючи з відповідачем Договір з метою отримання Обєкту будівництва у власність, позивач фактично замовив послугу у виді будівництва житла, яку зобов'язалось надати КП «Житлоінвестбуд-УКБ» відповідно до умов Договору.

Обєкт будівництва (квартира) не є об'єктом підприємницької діяльності з метою отримання прибутку, позивач ставив собі за мету набути у власність квартиру, а не створити прибуток (доход) чи досягти соціального ефекту, а тому, як вважає позивач, на правовідносини сторін поширюється положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Таким чином, в зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за Договором, відповідно до ст. 10 Закону, відповідачем підлягає сплаті позивачу пеня, виходячи з розрахунку 13101,72 грн. за один день прострочки (три відсотки від 436724,00 грн.), що становить 1598409,84 грн. за 122 дні прострочки виконання зобов'язань за Договором.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню частково, в розмірі 250000,00 грн.

Ухвалою суду від 13.12.2017 р., відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру, та призначено справу до судового розгляду.

16.05.2018 р. до суду представником відповідача Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» було подано заперечення на позовну заяву.

31.05.2018 р. до суду представником відповідача Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» було подано відзив на позовну заяву.

08.06.2018 р. представником позивача до суду подано відповідь на відзив.

02.07.2018 р. представником відповідача Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» подано заперечення на відповідь на відзив.

04.02.2019 р. до суду представником позивача подано письмові пояснення.

11.02.2019 р. представником відповідача Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» до суду подано письмові пояснення.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази.

Представник відповідача Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просив відмовити в його задоволенні, повністю підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, поданому до суду.

Зазначив суду, що 13.11.2014 р. між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» (Продавець), з однієї сторони, та ОСОБА_1 (Покупець), з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. За цим договором КП «Житлоінвестбуд-УКБ» передає у власність, а ОСОБА_1 приймає у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 на умовах ат у порядку, що визначені цим Договором. Пунктом 5.1 Договору встановлено, що Договір вступає в силу з дня його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов'язань обома Сторонами, передбаченими умовами цього Договору. Також пунктом 7.6 Договору встановлено, що Договір набуває чинності після підписання його Сторонами за умови його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання всіх його істотних умов. Сторони повністю виконали свої зобов'язання, передбачені Договором.

Сторонами Договору виконано зобов'язання належним чином, Акт прийому-передачі квартири від 28.12.2016 р. № 1050 ОСОБА_1 підписав без зауважень та претензій.

Представник відповідача звернув увагу суду на те, що відповідно до умов договору встановлено лише орієнтовний термін введення об'єкта капітального будівництва в експлуатацію.

Таким чином, умовами укладеного між сторонами договору не передбачено конкретний строк здачі будинку в експлуатацію та передачі майнових прав на квартиру у власність позивача, оскільки визначений договором термін «запланований термін введення в експлуатацію» не може бути тлумачений як кінцевий термін здачі будинку в експлуатацію.

Крім того, представник відповідача вказав на сплив строку позовної давності щодо стягнення пені за Договором від 13.11.2014 р.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлює позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Обєкт капітального будівництва введено в експлуатацію 03.11.2016 р. згідно із Сертифікатом серія ІУ № 74, виданим Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, про що Продавець повідомив Покупця засобами телефонного зв'язку. Крім того, така інформація розміщалася на сайті КП «Житлоінвестбуд-УКБ».

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання відповідно до Договору буде день, наступний за днем, коли об'єкт введено в експлуатацію, тобто з 04.11.2016 р.

Строк позовної давності щодо заявлених вимог про стягнення пені за Договором від 13.11.2014 р. сплив 04.11.2017 р.

Крім того, звернув увагу суду на те, що доводи позивача про те, що він довідався про порушення свого права та введення Обєкта будівництва в експлуатацію пізніше визначеного Договором терміну з листа відповідача від 30.06.2017 р., не відповідають дійсності, оскільки навіть реєстрацію права власності на квартиру № НОМЕР_1 позивач здійснив набагато раніше, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданий позивачем.

Тому КП «Житлоінвестбуд-УКБ» вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасне виконання договору купівлі-продажу майнових прав від 13.11.2014 р., укладеного між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_1 відсутні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 13.11.2014 р. між Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 3185.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, за цим Договором Продавець передає у власність, а Покупець приймає у власність майнові права на квартиру № НОМЕР_1 у житловому будинку будівельна адреса: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва, на умовах та у порядку, що визначені цим Договором.

Згідно п. 1.2 Договору, під майновими правами Сторони розуміють право Продавця збудувати та набути у власність об'єкт нерухомого майна, який буде створено у майбутньому.

Відповідно до п. 1.3 Договору, під Обєктом капітального будівництва Продавець матиме на увазі житловий будинок: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва, кількість поверхів - 25, запланований термін введення в експлуатацію - ІІ квартал 2016 року.

Згідно п. 1.5 Договору, Продавець зобов'язаний передати Покупцю Квартиру, а Покупець прийняти її. Передача та приймання здійснюється Сторонами за Актом приймання-передачі Квартири після введення Обєкту капітального будівництва в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом. Покупець набуває право власності на Квартиру після оформлення Акту приймання-передачі Квартири.

Відповідно до п. 1.6 Договору, Покупець після набуття права власності на Квартиру має право володіти та користуватись нею без обмежень та самостійно оформити правовстановлюючі документи на Квартиру.

Розділ ІІ Договору встановлює права та обов'язки Сторін.

Так, відповідно до п. 2.2 Продавець зобов'язаний: 1. Приймати від Покупця оплату вартості майнових прав на Квартиру у строки і на умовах, визначених цим Договором. 2. Передати Покупцеві Квартиру після введення Обєкту капітального будівництва в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів. 3. Надавати Покупцеві довідку про внесення Покупцем оплати вартості майнових прав. 4. Видавати Покупцеві дублікат Акту прийому-передачі майнових прав з позначкою «Дублікат» у разі його втрати.

У свою чергу, відповідно до п. 2.4 Договору, Покупець зобов'язаний: 1. Сплатити повністю вартість майнових прав на Квартиру або дотримуватися графіку оплати вартості предмету Договору, передбаченого Договором. 2. Приймати за Актом приймання-передачі Квартиру протягом 30 календарних днів. 3. Повідомляти Продавця про зміну паспортних даних, місця реєстрації, контактних телефонів та інших суттєвих відомостей.

Згідно п. 3.1 Договору, на дату підписання цього Договору вартість майнових прав на Квартиру складає 436724 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3.3 Договору, решту вартості майнових прав на Квартиру, що залишились несплаченими, Покупець оплачує після обмірів відповідного органу та отримання технічного паспорту на Квартиру за ціною майнових прав у перерахунку на 1 кв.м., яка діяла на момент здійснення Покупцем останнього поточного платежу за цим Договором.

Згідно п. 3.5 Договору, після внесення Покупцем повної вартості Предмету договору у готівковій або безготівковій формі, Продавець надає Покупцю Довідку про оплату в повному обсязі вартості Квартири, яка є невід'ємним додатком до цього Договору.

Відповідно до п. 3.7 Договору, порушення Покупцем порядку розрахунків за Предмет договору, визначеного п. 3.2 цього Договору, є підставою для ініціювання Продавцем процедури розірвання цього Договору. Після дотримання Сторонами процедури розірвання цього Договору вони укладають угоду про розірвання Договору. Сторони домовляються, що після закінчення процедури розірвання Договору Продавець вважатиметься вільним від зобов'язань щодо передачі майнових прав на Квартиру Покупцю. У випадку, якщо Договір розривається при частковій оплаті за Обєкт, кошти Покупцю повертаються після реалізації даного Обєкту іншому Покупцю, за винятком неустойки на користь Продавця у розмірі 3% від внесеної суми.

Згідно п. 5.1 Договору, цей Договір вступає в силу з дня його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов'язань обома Сторонами, передбаченими умовами цього Договору.

Відповідно до п. 7.6 Договору, цей Договір набуває чинності після підписання його Сторонами за умови його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання всіх його істотних умов.

Таким чином, за договором купівлі-продажу від 13.11.2014 р. КП «Житлоінвестбуд-УКБ» передає у власність, а ОСОБА_1 приймає у власність майнові права на квартиру № НОМЕР_1 у житловому будинку будівельна адреса: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва, на умовах та у порядку, що визначені цим Договором.

Встановлено, що в зв'язку з порушенням відповідачем терміну виконання своїх зобов'язань за Договором та не введення Обєкту будівництва в експлуатацію 30.06.2016 р., позивачем було направлено відповідачу заяву з проханням повідомити термін виконання договірних зобов'язань.

Листом від 30.06.2017 р. №114/8-350/2, КП «Житлоінвестбуд-УКБ» повідомило позивача про те, що житловий будинок на вул. М. Донця, 2-Б (будівельна адреса: житловий будинок на просп. Відрадний, 4-А) у Солом'янському районі м. Києва, введено в експлуатацію 31 жовтня 2016 р. на підставі Акта готовності об'єкта до експлуатації та Сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 03 листопада 2016 р. серія ІУ № 74.

Згідно довідки від 22.12.2016 р. № 114/8839, КП «Житлоінвестбуд-УКБ» підтверджує, що ОСОБА_1 згідно з Договором купівлі-продажу від 13 листопада 2014 р. № 3185 сплатив повну вартість квартири № НОМЕР_1 на 19 поверсі у житловому будинку АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва у сумі - 363936,67 гривень, крім того ПДВ - 72787,33 гривень, разом - 436724,00 грн., за загальну площу 43,30 кв.м. Кошти внесені у повному обсязі.

Встановлено, що 28.12.2016 р. між Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_1 було підписано Акт № 1050 прийому-передачі квартири, згідно якого Продавець передає, а Покупець у повному обсязі здійснив оплату та приймає квартиру у житловому будинку за поштовою адресою: АДРЕСА_1

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 79819362, позивачем 08.02.2017 р. зареєстровано право власності на Обєкт будівництва.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що відповідач неналежно виконав своє зобов'язання згідно договору, оскільки КП «Житлоінвестбуд-УКБ» порушено договірні зобов'язання щодо введення Обєкту будівництва в експлуатацію на 122 дні.

Укладаючи з відповідачем Договір з метою отримання Обєкту будівництва у власність, позивач фактично замовив послугу у виді будівництва житла, яку зобов'язалось надати КП «Житлоінвестбуд-УКБ» відповідно до умов Договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Таким чином, позивач вважає, що в зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за Договором, відповідно до ст. 10 Закону, відповідачем підлягає сплаті пеня, виходячи з розрахунку 13101,72 грн. за один день прострочки (три відсотки від 436724,00 грн.), що становить 1598409,84 грн. за 122 дні прострочки виконання зобов'язань за Договором.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню частково, в розмірі 250000,00 грн.

Згідно з ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами частини третьої статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 1 ст. 549, частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, умови договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 13.11.2014 р., укладеного між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_1 погоджені сторонами та не оспорені.

Розмір пені за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань Договором не встановлено.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Договором, Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно п. 6.1 Договору, Продавець, як особа, яка виконує функції Замовника/Забудовника будівництва Обєкта капітального будівництва, після завершення його спорудження та введення в експлуатацію, зобов'язується повідомити Покупця, засобами телефонного зв'язку або письмовим повідомленням, як власника майнових прав на Квартиру, яка є частиною Обєкта капітального будівництва, про дату введення Обєкта капітального будівництва в експлуатацію.

Відповідно до п. 6.2 Покупець зобов'язується, як власник майнових прав на Квартиру, оглянути Квартиру і підписати Акт приймання-передачі квартири або, за наявності поважних обставин, письмово попередити Продавця про наявність недоліків Квартири, які не дозволяють прийняти Квартиру.

Акт прийому-передачі Квартири від 28.12.2016 р. № 1050, ОСОБА_1 підписав без зауважень та претензій.

Поняття майнового права визначено у статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», згідно якого майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Згідно з ст. 177 ЦК України об'єктам цивільного права є в тому числі і майнові права.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

предметом договору купівлі - продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає зі змісту або характеру цих прав.

Отже, враховуючи те, що до завершення будівництва об'єкту забудовник є власником лише матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва, необхідно розглядати купівлю - продаж майнових прав як купівлю права вимоги від забудовника в майбутньому збудувати, ввести об'єкт в експлуатацію та передати власнику цих майнових прав квартиру або інше приміщення.

Так, згідно з Розділом 1 «Предмет договору» сторони дійшли згоди:

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, за цим Договором Продавець передає у власність, а Покупець приймає у власність майнові права на квартиру № НОМЕР_1 у житловому будинку будівельна адреса: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва, на умовах та у порядку, що визначені цим Договором.

Згідно п. 1.2 Договору, під майновими правами Сторони розуміють право Продавця збудувати та набути у власність об'єкт нерухомого майна, який буде створено у майбутньому.

Відповідно до п. 1.3 Договору, під Обєктом капітального будівництва Продавець матиме на увазі житловий будинок: АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва, кількість поверхів - 25, запланований термін введення в експлуатацію - ІІ квартал 2016 року.

Тобто, відповідно до укладеного договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 13.11.2014 р. укладеного між сторонами предметом договору є право володіння, користування і розпорядження об'єктом нерухомого майна, який буде створений в майбутньому.

За вказаним договором купівлі-продажу майнових прав покупець отримує у власність не індивідуально визначене нерухоме майно (квартиру) з усіма притаманними йому властивостями, а майнові права на ще не існуюче майно, яке може стати таким при сукупності всіх передбачених будівельною документацією обставин.

При цьому, договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 13.11.2014 року не встановлено терміну, у який продавець має отримати сертифікат відповідності, що свідчить про готовність об'єкта будівництва до експлуатації та ввести в експлуатацію об'єкт будівництва.

Сертифікат серії ІУ № 74, виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України - документ, що свідчить про введення об'єкта у експлуатацію та містить дату введення об'єкта у експлуатацію - 31.10.2016 р., позивач отримав наручно, про що свідчить підпис на розписці від 28.12.2016 р.

Відповідно до умов договору, спорудження об'єкту капітального будівництва як житлового будинку за будівельною адресою: житловий будинок на проспекті Відрадний, 4-а у Солом'янському районі м. Києва, є одностороннім зобов'язанням продавця, який, виконуючи функції замовника і забудовника будівництва, лише після спорудження об'єкта зобов'язується повідомити покупця про дату введення об'єкта в експлуатацію (п. 6.1), і тільки після цього відповідно до п. 6.2. договору у покупця виникає зобов'язання оглянути квартиру і підписати акт приймання-передачі квартири.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд наголошує на тому, що позивач на свій розсуд обрала спосіб захисту порушеного права та розпорядилася своїми правами щодо предмету спору, і суд, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному ст. 13 ЦПК, розглядає дану справу лише в межах заявлених позивачем вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Суд вважає, що заявлені вимоги позивача недоведені.

Згідно статтей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно умов договору купівлі-продажу від 13.11.2014 р., відповідач не брав на себе зобов'язання перед позивачем на введення об'єкта в експлуатацію у термін до ІІ квартал 2016 р. Вказаний термін визначений як заплановане одностороннє зобов'язання продавця у договорі, який одночасно виконує функції замовника і забудовника будівництва. Спірні ж правовідносини сторін за договором купівлі-продажу є правовідносинами продавця і покупця, предметом яких є зобов'язання продавця передати у власність покупця майнові права на квартиру у вже спорудженому об'єкті капітального будівництва (п. 1.2 Договору), після виконання покупцем його зобов'язань за договором підписати Акт приймання-передачі майнових прав на квартиру та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу.

21.12.2016 р. між Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору купівлі-продажу майнових прав від 13.11.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Гуцевич О.О. за реєстровим номером 3185.

Згідно п. 3 Додаткової угоди, протягом 5-ти банківських днів з дня укладення цієї Додаткової угоди Покупець перераховує Продавцю кошти у розмірі - 3603,33 гривень, крім того ПДВ - 720,67 гривень, разом - 4324,00 гривень, відповідно до умов п.п. 3.3, 3.6 розділу 3 Договору.

Як вбачається з довідки від 05.02.2019 р. № 114/554, Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» підтверджує, що ОСОБА_1 на виконання пункту 3 додаткової угоди №1 від 21 грудня 2016 року до Договору купівлі-продажу майнових прав від 13.11.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Гуцевич О.О. за реєстровим номером 3185, здійснив оплату решти вартості за квартиру № НОМЕР_1 на 19 поверсі у житловому будинку № АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва у сумі 3603,33 гривень, крім того ПДВ - 720,67 гривень, разом 4324,00 гривень, 21 грудня 2016 року.

Предметом Договору купівлі-продажу від 13.11.2014 р., укладеного між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» та позивачем є майнові права на квартиру.

Докази позивача про те, що вказані зобов'язання мають бути виконані КП «Житлоінвестбуд-УКБ» у термін до кінця ІІ кварталу 2016 року, є помилковими як такі, що не узгоджуються зі змістом укладеного між сторонами договору, тому суд не бере їх до уваги.

Таким чином, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду судом справи, а тому суд вважає позов необґрунтованим, безпідставним та недоведеним, в зв'язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 15, 16, 177, 207, 526, 530, 549, 551, 599, 610, 611, 626, 627, 629, 638, 656 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 15, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: Кушнір С.І.