Провадження №2/521/582/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Барвенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося ПАТ «Банк «Юнісон» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 43510,22 грн. та судових витрат у розмірі 1762,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до Заяви про встановлення кредитного ліміту № 2799/980 від «29» ту дня 2015 року, між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Юнісон» був укладений кредитний договір №2799 від «29» грудня 2015 року, відповідно до якого відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 20 100,00 грн., зі сплатою 34,9 процентів річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредитних коштів «29» грудня 2016р.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме встановив кредитну лінію на рахунок № НОМЕР_1 у розмірі, встановленому кредитним договором.

Відповідач свої зобов`язання, передбачені підпунктом 6.3.1 кредитного договору не виконав, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом, процентами та комісією.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Сторона позивача у судове засідання не з`явилася, проте матеріали справи містять клопотання про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав заяву, до змісту якої просив у задоволенні позову відмовити, розглянути справу у його відсутність.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню - виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між відповідно до Заяви про встановлення кредитного ліміту № 2799/980 від «29» ту дня 2015 року, між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Юнісон» був укладений кредитний договір №2799 від «29» грудня 2015 року, відповідно до якого відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 20 100,00 грн., зі сплатою 34,9 процентів річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредитних коштів «29» грудня 2016р.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме встановив кредитну лінію на рахунок № НОМЕР_1 у розмірі, встановленому кредитним договором.

Відповідач свої зобов`язання, передбачені підпунктом 6.3.1 Кредитного договору не виконав, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом, процентами та комісією.

Згідно з п. 7.2 Умов відкриття кредитної лінії за порушення термінів/строків повернення кредиту (в тому числі, обов`язкового мінімального платежу) та/або сплати процентів, та/або комісій за користування кредитом за кредитним договором клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 18 червня 2018 року має заборгованість - 43 510,22 грн., яка складається з наступного: 17615,68 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 3 321,87 грн. прострочена заборгованість за процентами; 15 680,90 грн. прострочена заборгованість за комісіями; 6 891,77 грн. прострочення сплати кредиту.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Юнісон» підлягає стягненню заборгованість на суму 43510,22 грн., в межах заявлених позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 9-13, 76-83, 95, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268, 274-279, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» (код за ) заборгованість за договором №2799/980 від «29» грудня 2015 року в сумі 43 510,22 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» (код за ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30- денний строк з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 25 березня 2019 року

Суддя О.Д. Коблова