Провадження № 2/127/5243/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18.03.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ML-B01/093/2008, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 20198 доларів США із строком користування до 15.06.2038 року, з встановленою плаваючою процентною ставкою у розмірі фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток становить 4,49 % річних, а FIDR - процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.

Пунктом 2 частини 1 кредитного договору було визначено, що поточним рахунком позичальника є рахунок НОМЕР_3.

Відповідно до наведених положень кредитного договору банк виконав взяті на себе зобов'язання та надав позичальнику кредит у розмірі 20198 доларів США. Видача кредиту відбулась на підставі кредитної заявки позичальника від 26.06.2008 року шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_3.

Крім того, згодом до кредитного договору вносилися зміни та доповнення на підставі укладених між позивачем та відповідачем додаткових угод, а саме: 1) додаткового договору №1 від 15.07.2016 року;

2)додаткового договору №2 від 27.02.2017 року;

3) додаткового договору №3 від 25.09.2017 року.

Порядок виконання боргових зобов'язань був визначений, зокрема у п. п. 2.1.2.1. п. 2.1. ст.. 2 Додаткового договору №3 від 25.09.2017 р. до кредитного договору, відповідно до якої було встановлено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у графіку платежів, який є невід'ємною частиною цього додаткового договору та шляхом внесення/перерахування готівкових/безготівкових коштів на поточний рахунок.

Відповідно до наведених вище положень, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, натомість позичальником його зобов'язання не виконуються, а саме відповідачем не вносяться чергові платежі для виплати кредиту згідно з графіком платежів.

Внаслідок допущених порушень у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором №ML-B01/093/2008 від 26.06.2008 року станом на 06.08.2018 р. у розмірі 15652, 11 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором, 23.06.2008 р. між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №SR-B01/093/2008, згідно з п. 1.1. ст. 1 якого передбачено, що поручитель зобов»язується відповідати за цим договором за своєчасне виконання боржником його боргових зобов»язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов»язань.

До договору поруки вносились зміни та доповнення на підставі укладених додаткових договорів №1 від 15.07.2016 р., №2 від 27.02.2017 р. та №3 від 25.09.2017 р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові доказщи в справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

26.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ML-B01/093/2008, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 20198 доларів США строком користування до 15.06.2038 року, з встановленою плаваючою процентною ставкою у розмірі фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток становить 4,49 % річних, а FIDR - процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.

Пунктом 2 частини 1 кредитного договору було визначено, що поточним рахунком позичальника є рахунок НОМЕР_3.

Відповідно до наведених положень кредитного договору, банк виконав взяті на себе зобов'язання та надав позичальнику кредит у розмірі 20198 доларів США. Видача кредиту відбулась на підставі кредитної заявки позичальника від 26.06.2008 року, шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_3.

Крім того, згодом до кредитного договору вносилися зміни та доповнення на підставі укладених між позивачем та відповідачем додаткових угод, а саме: 1) додаткового договору №1 від 15.07.2016 року (договором,зокрема було встановлено, що на період з 15.07.2016 року до 14.12.2016 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 5 % річних, а на період з 15 грудня 2016 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка у розмірі: фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток становить 4,49 % річних);

2)додаткового договору №2 від 27.02.2017 року (договором, зокрема було передбачено, що на період з 27.02.2017 року до 14.08.2017 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 3,50 % річних, а на період з 15.08.2017 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка у розмірі: фіксований процент + FIDR, де фіксований процент становить 4,49 % річних);

3) додаткового договору №3 від 25.09.2017 року (договором, зокрема було передбачено, що на період з 25.09.2017 року до 14.06.2018 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процента ставка у розмірі фіксований відсоток + FIDR, де фіксований процент становить 1,63 %, а на період з 15.06.2018 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка у розмірі: фіксований процент +FIDR, де фіксований процент становить 4,49 % річних.

Порядок виконання боргових зобов'язань був визначений, зокрема у п. п. 2.1.2.1. п. 2.1. ст.. 2 Додаткового договору №3 від 25.09.2017 р. до кредитного договору, відповідно до якої було встановлено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у графіку платежів, який є невід'ємною частиною цього додаткового договору та шляхом внесення/ перерахування готівкових/безготівкових коштів на поточний рахунок.

Відповідно до наведених вище положень, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, натомість позичальником ОСОБА_1 його зобов'язання не виконуються, а саме відповідачем не вносяться чергові платежі для виплати кредиту згідно з графіком платежів.

Внаслідок допущених порушень у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором №ML-B01/093/2008 від 26.06.2008 року станом на 06.08.2018 р. у розмірі 15652, 11 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором 23.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №SR-BO1/093/2008.

Пунктом 1.1. статті 1 договору поруки передбачено, що за цим договором поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань.

Пунктом 1.2. статті 1 договору поруки було встановлено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Згодом до договору поруки вносились зміни та доповнення на підставі укладених між позивачем та ОСОБА_1 додаткових договорів.

Зокрема, п. п. 3.2. п. 3 додаткового договору №3 від 25.09.2017 року до договору поруки було передбачено, що поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором, протягом одного банківського дня з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора.

Керуючись наведеним положенням договору поруки, 17.08.2018 року позивач направив на адресу ОСОБА_2 вимогу вих. №BOO-12-4-10/273від 17.08.2018 р. про погашення (виплату) заборгованості за кредитним договором №/093/2008 від 26.06.2008 року. Проте така вимога ОСОБА_2 залишилася невиконаною.

Зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Проте позов до поручителя ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, тому що відповідно до ст. 1050 ЦК України позивачем змінено строк виконання зобов»язання шляхом направлення позичальнику ОСОБА_1 вимоги від 17.08.2018 р. про виплату заборгованості, яка визначена станом на 06.08.2018 р. Відтак заборгованість за тілом кредиту 15428,65 доларів США підлягає стягненню солідарно з позичальника і поручителя.

Заборгованість по відсотках підлягає стягненню частково з поручителя ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Позов пред»явлено до суду 30.11.2018 р.

Останній платіж здійснено ОСОБА_1 15.03.1018 р. в розмірі 34 і 36 доларів США (а.с. 43). Тобто за період з 15.03.2018 р. по 30.05.2018 р. порука припинена.

Відповідно до графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту (а.с. 65) за №пп 120, 121 сума процентів за датою платежу 15.06.2018р. складає 70 доларів США, за датою платежу 15.07.2018 р. складає 153, 46 долари США, а разом 223,46 доларів США. Саме така сума відсотків підлягає стягненню з поручителя ОСОБА_2

Курс української гривні до долара США станом на 18.03.2019 р. складає 2701,4849 грн. за 100 доларів США. Загальний розмір заборгованості станом на 19.03.2019 р., який просить стягнути позивач, складає 475509,97 грн.

Отже, суд вважає доведеним позовні вимоги в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №ML-B01/093/2008 від 26.06.2008 року станом на 06.08.2018 р. у розмірі 15652, 11 доларів США (15428,65 доларів США (тіло кредиту) + 223.46 доларів США (відсотки)), що в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення суду складає 422763, 49 грн. та стягнення окремо з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) заборгованості за кредитним договором №ML-B01/093/2008 від 26.06.2008 року станом на 06.08.2018 р. у розмірі 1952, 85 доларів США, тобто решти заборгованості по відсотках, що в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення суду складає 52746, 48 грн.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позовних вимог відносно кожного з них. Тобто на користь позивача підлягають стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» у відшкодування витрат із сплати судового збору 7154,49 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 523-530, 553, 554, 559, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4,76-81,89,141,263-265, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) заборгованість за кредитним договором №ML-B01/093/2008 від 26.06.2008 року станом на 06.08.2018 р. у розмірі 15652, 11 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення суду складає 422763, 49 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) заборгованість за кредитним договором №ML-B01/093/2008 від 26.06.2008 року станом на 06.08.2018 р. у розмірі 1952, 85 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення суду складає 52746, 48 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) в рівних частках на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, )у відшкодування витрат із сплати судового збору 7154,49 грн.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 25.03.2019 року.

Суддя