Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/7/19
Провадження по справі 2/281/39/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Нечуй Б.П.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук К.П.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Олевський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини.

Згідно ухвали Лугинського районного суду Житомирської області від 12.02.2019 року в зазначеній справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Олевський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог позивача, які нею були підтримані в судовому засіданні, ОСОБА_1 зазначила, що 1 квітня 2000 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2

Сімейне життя не склалось і вона вимушена була перейти на інше місце проживання, мешкала з іншим чоловіком, від якого і завагітніла.

Спільних дітей з відповідачем вони не мали.

11 квітня 2007 року згідно рішення Лугинського районного суду шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

18 березня 2008 року нею було отримано свідоцтво про розірвання шлюбу.

23 квітня 2007 року у неї народилась дочка ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації народжень Новобілокоровицької селищної ради Олевського району було зроблено відповідний актовий запис.

Згідно зазначеного актового запису батьком дитини ОСОБА_3 було зазначено відповідача, який не являється її біологічним батьком.

Відповідач в судове засідання не з»явився.

Від нього надійшла відповідна заява, згідно якої він просить зазначену справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволенню позову.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні судом було встановлено, що 1 квітня 2000 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11).

11 квітня 2007 року згідно рішення Лугинського районного суду (справа №2-112/2007) шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 14).

18 березня 2008 року (актовий запис №19) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.12).

23 квітня 2007 року у сторін по справі народилась дочка ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ст. 138 Сімейного кодексу України встановлено:

ч.1. жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини;

ч.2. вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство;

ч.3. до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу україни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після

реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в

разі її смерті не допускається.

Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком

дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ), -

шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного

споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі

доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише

за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа,

яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а

також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини,

не мають права оспорювати батьківство.

Закон наділяє матір правом на оспорювання батьківства свого чоловіка. Це право є способом спростування презумпції шлюбного батьківства матір'ю дитини.

Ч. 1 ст. 138 СК України визначає право жінки, яка народила дитину у шлюбі, оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Таким чином, спір розглядається в порядку позовного провадження у відповідності до вимог ЦПК України, оскільки йдеться про наявність спору про право.

З метою захисту інтересів дитини та реалізації її права на батьківство, закон, передбачаючи можливі наслідки задоволення такого позову у вигляді виключення запису про батька, вимагає подання іншою особою заяви про своє батьківство. Тобто основне завдання законодавця в цих правовідносинах, - забезпечити дитині наявність батька.

Тобто, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Така заява подається до суду особою, яка вважає себе батьком дитини, і суд зобов'язаний перевірити дійсні мотиви подачі такої заяви та встановити батьківство такої особи на підставі належних і допустимих доказів.

До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Закон припускає, що мати дитини володіє реальною інформацією про батька, а тому обмежує її в часі у подачі позову про оспорювання батьківства свого чоловіка. Така вимога закону правомірна і спрямована на забезпечення стабільності батьківського правовідношення.

Тому при розгляді справ про оспорювання батьківства суди повинні враховувати положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Разом із тим, в судовому засіданні судом не було встановлено та позивачем не було надано доказів того, що інший чоловік ( тобто особа, яка вважає себе батьком дитини ОСОБА_3, 23 квітня 2007року народження) подав заяву про визнання свого батьківства.

Відсутність цього доказу є підставою у відмовленні у позові.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-79, 81, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 122, 138 Сімейного кодексу України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Олевський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 29 березня 2019 року.

Суддя Б. П. Нечуй