Справа № 483/1937/19
Провадження № 2/483/730/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

24 жовтня 2019 року Савіхіна А.М., яка є представником акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом, предметом якого є: стягнення з відповідачки 120458 грн. 19 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 01 липня 2010 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 01 липня 2010 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримала від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 31 вересня 2019 року має заборгованість перед банком. Оскільки відповідачка ухиляється від добровільного виконання зобов`язання, позивач змушений звернутися до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 43).

Відповідачка, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила.

Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив розглядати справу в заочному порядку.

Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01 липня 2010 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одного боку, та ОСОБА_1 , з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви позичальника (а.с. 8).

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на 30 вересня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 227486 грн. 54 коп., з яких: 1422 грн. 14 коп. - заборгованість за кредитом, 219557 грн. 69 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6506 грн. 67 коп. заборгованість за пенею та комісією.

Разом з тим, позивач наголосив, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 120458 грн. 19 коп., яка складається з наступного: 1422 грн. 18 коп. - заборгованість за кредитом, 119036 грн. 01 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 01 липня 2010 року по 31 жовтня 2018 року.

Судом також встановлено, що останній раз ОСОБА_1 вносила кошти на погашення заборгованості за вказаним договором в сумі 3 грн. 97 коп. в червні 2015 року (а.с. 6 - зворотній бік).

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідачки заборгованості по відсоткам та комісії, суд виходить з того, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписана відповідачкою, не містить умов щодо нарахування та сплати зазначених сум, а самі Умови та Правила, на які посилається банк, не містять підпису ОСОБА_1 (а.с. 14-38).

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина 2 статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України)

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України).

В той же час, долучені до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 14-38) не містять підпису відповідачки, а отже не можуть визнаватися складовою кредитного договору.

Зміст заяви не містить підтвердження суми узгодженого сторонами кредитного ліміту (а.с. 8).

Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розуміла відповідачка, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати комісії і пені та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування.

Крім того, з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вбачається, що базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) становить 2,5%, тобто 30% на рік.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що починаючи з 01 вересня 2014 року почала діяти відсоткова ставка 34,8% на рік, а з 01 квітня 2015 року - 43,20 %.

Разом з тим, підтверджень про те, що відповідачка належним чином повідомлялась про зміну відсоткової ставки по кредиту, позивачем не надано.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг та за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків та комісії, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору.

Аналогічну позицію висловила Велика палата Верховного суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, зазначивши, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання до запропонованого договору.

З урахуванням викладеного, а також того факту, що суду не надано письмового договору, підписаного відповідачкою, про те, що вона приймає умови щодо нарахування відсотків, комісії та пені зважаючи на те, що кредитний ліміт був встановлений на рівні 2800 грн, суд задовольняє позов частково.

Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача 1 921 грн судового збору, оплата яких підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, ідентифікаційний код в ) в рахунок заборгованості за кредитним договором від 01 липня 2010 року, яка утворилася станом на 30 вересня 2019 року - 1422 (одну тисячу чотириста двадцять дві) гривні 18 копійок - заборгованість за тілом кредиту.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, ідентифікаційний код в ) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню - в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий