Справа № 216/3400/18
провадження 2/216/164/19
РІШЕННЯ

іменем України

18 березня 2019 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю

секретаря судового засідання Ярмошенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

встановив:

26 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що судовим наказом Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 травня 2018 року з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 березня 2018 року до досягнення нею повноліття. Зазначає, що на підставі заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2012 року він сплачував аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05 липня 2016 року розмір аліментів було зменшено, та з нього стягнуто 1/6 частину від заробітку на користь ОСОБА_3, оскільки старша дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешкає з ним та знаходиться на повному його утриманні. Зазначає, що ОСОБА_2 при подачі нею до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів не було повідомлено суд про те, що у відповідача є двоє неповнолітніх дітей від першого шлюбу, та даний факт не було враховано судом при винесенні судового наказу. Факт того, що в сукупності стягнення з відповідача складатимуть 50 % доходу, негативно вплине на його матеріальний стан. Крім того, він має інвалідність 3 групи, хворіє та лікування потребує багато витрат. Розмір аліментів, який на теперішній час з нього стягуються приводить його у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного, посилаючись на ст. 192 СК України, просить суд зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 травня 2018 року, які стягуються з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини його розміру (доходу) до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця; зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05 липня 2016 року, які стягуються з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/6 частини до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_9, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, не використали наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2016 року. Від вищезазначеного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

04 травня 2018 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2, яким стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, який зареєстрований за адресою: 50000, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована та мешкає за адресою: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чемпіонів, буд. 21, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця, в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.03.2018 року. У судовому наказі зазначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів та боржнику роз'яснено, що згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України він має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (а.с. 9).

Окрім того, на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року з ОСОБА_1 стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, до його повноліття, на користь матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Положення частини 1статті 192 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною 7 статті 105 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини 1статті 96 цього Кодексу, боржник має право звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Аналіз статті 192 Сімейного кодексу України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача у відповідності до статті 81 ЦПК України.

Однак, позивачем на обґрунтування заявлених ним вимог щодо зменшення розміру стягуваних аліментів будь-яких відповідних доказів зміни матеріального становища чи сімейного стану, погіршення здоров'я, перебування його в тяжкому матеріальному становищі, суду не надано.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184цього Кодексу.

Суд також приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно дост.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Окрім того, за змістом статті 192 Сімейного кодексу України у системному зв'язку із положеннями статті 182 Сімейного кодексу України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на користь неповнолітньої дитини, суд зобов'язаний виходити з пріоритету інтересів дитини. З цією метою необхідно врахувати всі істотні обставини.

Поряд з цим, судом встановлено, що позивач є працездатною особою, працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», стан його здоров'я задовільний, а тому у нього не існує перешкод для виконання ним обов'язку по утримання власної дитини у повному обсязі і сплати аліментів в мінімальному розмірі, встановленого законодавством України.

Будь-яких відповідних доказів перебування позивача в тяжкому матеріальному становищі, суду не надано.

Позивач не звільнений від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, а розмір аліментів що стягується з нього є мінімальним розміром гарантованого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, те, що матеріальне становище платника аліментів не змінилося, оскільки позивачем не надано до суду доказів на підтвердження перебування його в тяжкому матеріальному становищі, виходячи з пріоритету інтересів дітей, враховуючи їх потреби, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у зв'язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на позивача та не відшкодовувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 110-112, 180-184, 192 СК України, ст. ст. 2, 5, 12, 81, 141, 263, 265, ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов