Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/904/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2019 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Шипота Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», в особі представника Білої Аліни Петрівни до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося до Яготинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 132 000,00 грн., а також судового збору, в котрому зазначено, що 17.11.2017 року між ПрАТ «СК «Уніка» та АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 019040/4100/0000039, предметом якого є страхування транспортного засобу «NISSAN TEANA» д.р.н. НОМЕР_1 . 30.12.2017 року на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський 103 км 950 м відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Ваз 212140» д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 992696 та постанови Яготинського районного суду Київської області від 05.09.2018 року по справі № 382/31/18, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. 02.01.2018 року до позивача звернувся страхувальник з заявою про настання страхового випадку. Відповідно до Звіту експерта про визнання вартості матеріального збитку № 21С/01/18 від 19.01.2018 року - матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля складає 362 503, 22 грн., а страхова сума, яка є дійсною вартістю ТЗ на момент укладання договору страхування 440 000,00 грн.. Тобто вартість відновлювального ремонту ТЗ склала 82,39 %. Керуючись умовами договору добровільного страхування наземних транспортних засобів відбулося повне конструктивне знищення застрахованого транспортного засобу «NISSAN TEANA» д.р.н. НОМЕР_1 . ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт № 00247186 та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 231 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 009900 від 28.02.2018 року.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку.

У цій же ж статті зазначено, франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Тобто, страхове відшкодування становить собою суму завданих Страхувальнику збитків за мінусом франшизи, розмір якої встановлюється в Договорі страхування.

П . 1.2.2.1. Договору страхування передбачено франшизу у розмірі 0 % від страхової суми.

За п. 10.8.2 Договору страхування, при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні ТЗ, Страховик має право прийняти рішення стосовно виплати страхового відшкодування, а саме, Страховик здійснює виплату страхової суми без врахування зносу, за відрахуванням франшизи та вартості залишків ТЗ. Майнові права на ТЗ у цьому випадку залишаються у Страхувальника.

За п. 10.8.3. Договору страхування вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (у тому числі за допомогою інтернет-аукціонів із продажу автомобілів) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку) або за погодженням Сторін.

Розрахунок страхового відшкодування:

Страхова сума КАСКО - вартість залишків ТЗ = 440 000,00 грн. - 209 000,00 грн. = 231 000,00 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах Фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право на отримання від ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля.

Цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 , була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно Полісу АК/2915698 (ліміт відповідальності 100 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн.).

На теперішній час, а саме 26.04.2018 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відшкодувала на користь позивача відшкодування у розмірі 99 000,00 грн..

Розрахунок позовних вимог:

Страхове відшкодування - сума відшкодована ПАТ «НАСК «ОРАНТА» = 231 000,00 грн. - 99 000,00 грн. = 132 000,00 грн.

01.02.2019 року ПрАТ «СК «Уніка» було направлено претензію на адресу відповідача з пропозицією досудового врегулювання спору. Однак відповідачем борг не погашено.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» борг у розмірі 132 000,00 грн. та судові витрати по справі у сумі 1 980,00 грн..

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив на адресу суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача і представник відповідача направив до суду письмові пояснення, в яких позивач не визнав позов та зазначив, що він дійсно був учасником ДТП, що сталася 30.12.2017 року близько 17 години 00 хвилин на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський 103 км 950 м та за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 05.09.2018 року у справі про адмінправопорушення був визнаний винуватим у даному ДТП. ПрАТ "Страхова компанія" заявила позов на суму 132 000 грн. 00 коп.. Вважає, що дана сума відшкодування шкоди розрахована неправомірно. Така позиція полягає у наступному. Згідно висновку спеціаліста-оцінювача, складеного СПД ОСОБА_4 на замовлення ПрАТ СК "Уніка" 19.01.2018 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику КТЗ внаслідок його пошкодження, складає 362 503 грн. 22 коп.. Вартість залишків пошкодженого ТЗ узгоджується Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» у розмірі 2209 000 грн. 00 коп.. Страховиком, яким була застрахована відповідальність ОСОБА_1 - ПАТ "НАСК "ОРАНТА" у межах ліміту відповідальності за страховим полісом, позивачу було склачено 99 000 грн. 00 коп.. Отже розмір відшкодування шкоди заподіювачем шкоди позинен визначатися наступним чином: 362 503 грн. 22 коп. - 209 000 грн. 00 коп. - 99 000 грн. 00 коп., а тому становитиме 54 503 грн. 22 коп..

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов'язків, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У відповідності із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, збереження або зміст якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з вимог ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 30 грудня 2017 року на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський 103 км 950 м відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Ваз 212140» д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Яготинського районного суду Київської області від 05.09.2018 року по справі № 382/31/18, встановлено, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України (а.с. 44-45, 46).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» було укладено було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 019040/4100/0000039. Відповідно до умов зазначеного договору застрахованим транспортним засобом є автомобіль «NISSAN TEANA» д.р.н. НОМЕР_1 . Дійсна вартість даного транспортного засобу на день укладення договору 440 000,00 грн., франшиза на випадки повного конструктивного або фізичного зруйнування автомобіля у розмірі 0 % від страхової суми. (а.с. 11-19).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди житло, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро України зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

На виконання вищевказаних норм Закону, 02 січня 2018 року ОСОБА_2 повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про настання 30 грудня 2017 року дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «NISSAN TEANA» д.р.н. НОМЕР_1 , під його керуванням (а.с. 7-10).

У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З копії телефонограми та копії квитанції від 09.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 викликали на огляд ТЗ «NISSAN TEANA» д.р.н. НОМЕР_1 (а.с. 40-41).

З копії Звіту № 21С/01/18 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ, складеного 19 січня 2018 року суб`єктом підприємницької діяльності (СПД) ОСОБА_4 , вбачається, що вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «NISSAN TEANA» д.р.н. НОМЕР_1 , становить 362 503, 22 грн. (а.с. 20-39).

Відповідно до витягу платформи AUTOonline компанії Audatex найвища пропозиція по купівлі залишків пошкодженого транспортного засобу склала 209 000,00 грн. (а.с. 42).

У відповідності до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна) і страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна).

Відповідно до Cтрахового акту № 00247186 від 23 лютого 2018 року, розмір страхового відшкодування, завданих ушкоджень автомобілю «NISSAN TEANA» д.р.н. НОМЕР_1 , що відшкодовуються страховою компанією відповідно до страхового договору, складає 231 000,00 грн. (а.с. 6).

З копії наказу № 00247186/1 «Про виплату страхового відшкодування АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» вбачається, що заступник начальника департаменту врегулювання збитків Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» нказав виплатити АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» страхове відшкодування в розмірі 231 000,00 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок страхувальника, а юридичному управлінню вжити заходів щодо стягнення суми відшкодування у порядку регресу з ОСОБА_1 (а.с. 5).

З копії платіжного доручення № 009900 від 28 лютого 2018 року вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» сплатило страхове відшкодування АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» у розмірі 231 000,00 грн. (а.с. 43).

Згідно п.«г» ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Також відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом.

01 лютого 2019 року ПрАТ «СК «Уніка» було направлено претензію на адресу ОСОБА_1 з пропозицією досудового врегулювання спору (а.с. 47).

Цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 транспортний засіб «Ваз 212140» д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно Полісу АК/2915698 (ліміт відповідальності 100 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн.) (а.с. 49).

Згідно умов страхового договору ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило згідно платіжного доручення № 21290 від 26 квітня 2018 року Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» страхове відшкодування за вимогою № 2063 від 19.03.2018 року у розмірі 99 000,00 грн. (а.с. 48, 50).

ОСОБА_1 борг не погашено.

В свою чергу, як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (п. 36 Постанови).

При цьому, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (п. 71 Постанови).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (п. 72 Постанови).

Натомість, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (п. 73 Постанови).

Крім того, як передбачено ч. 5 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, а також те, що обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та вартість відновлювального ремонту становить 362 503 грн. 22 коп., вартість зилишків пошкодженого ТЗ - 209 000 грн. 00 коп.., а також те, що згідно умов страхового договору ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» страхове відшкодування за вимогою № 2063 від 19.03.2018 року у розмірі 99 000,00 грн., то суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 54 503 грн. 22 коп..

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 43, 81, 82, 141, 280-283, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 1161, 1187, 1191, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 33, 36, 38, 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 20, 27 Закону України «Про страхування», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", юридична адреса м.Київ вул. Саксаганського, 70 а, в особі представника за дорученням Білої Аліни Петрівни до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" м. Київ вул.Саксаганського, 70 а, 01032, (П/Р НОМЕР_4 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» МФО 380805, Код ) 54503 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот три) гривні 22 (двадцять дві) копійки по відшкодуванню шкоди в порядку регресу, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 41 (сорок одна) гривня 29 (двадцять дев'ять) копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 02 вересня 2019 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.