Справа № 185/7726/18
Провадження № 2/185/836/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 березня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., позивача ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину

В С Т А Н О В И В

13 вересня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину, відповідно до якого просила суд:

1.Стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини;

2.Стягнути з ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову вона зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 25 серпня 2007 року. В цьому шлюбі 23 березня 2010 року у них народився син - ОСОБА_5. В останній час наші з відповідачем стосунки погіршились. Ми не знайшли спільної мови у організації сімейного життя, вирішенні побутових питань, участі кожного з нас у матеріальному забезпеченні родини. У звязку з цим у них виникли непорозуміння, в тому числі і стосовно участі відповідача у утриманні і матеріальному забезпеченні їхнього сина, оскільки відповідач не надає їй своєчасно і в достатньому обсязі матеріальної допомоги на утримання дитини, потреби якої наданий час вона забезпечую самостійно. Однак її коштів недостатньо, що змушує її звернутись до суду для вирішення цього питання. Їх син є дитиною з інвалідністю, діагноз - дитячий церебральний параліч, двосторонній геміпарез зі стійкими рухомими розладами, симптоматична епілепсія, легка розумова відсталість, затримка речового розвитку. У зв'язку з тяжким діагнозом їхня дитина, крім іншого, потребує спеціальних умов в побуті, дієтичного харчування, посиленого догляду, нагляду лікарів, періодичних реабілітаційних заходів: лікувальна фізкультура, гідромассаж, гідрокінезіотерапія, механотерапія, магнітотерапія, заняття в комп'ютерному центрі, монтессорі-терапія, логопедичні заняття, забезпечення спеціальним сезонним ортопедичним взуттям, безперервного прийому таких протиепілептичних препаратів, як левіцитам і тегритол і постяного вживання інших дорогих лікарських препаратів, деякі з них як осполот (сультіам) ноопепт, мексідол, когітум, елькар, тералиджен можливо придбати тільки за межами України. Крім забезпечення першочергових потреб вище, ще для підтримки стану його здоров'я і розумового розвитку додатково витрачаються значні кошти, які за її підрахунками складають в середньому 5000 грн. на місяць. Ці кошти потрібні завчасно, безперервно, оскільки стан здоров'я дитини і розумовий розвиток дитини не дозволяє можливості припинення лікування та реабілітації. Лікарські засоби потрібно замовляти завчасно, щоб встигнути їх придбати за умови замовлення за межами України. Це ж стосується і ортопедичного взуття, яке потрібно купувати до початку сезону. Призначені дитині процедури та заняття зі спеціалістами потрібно оплачувати до їх початку, бо в іншому випадку такі послуги надаватися не будуть. Забезпечення дитини всім необхідним для його підтримки стану здоров'я і розумового і розвитку потребує значних коштів. Для цього лише її доходів недостатньо. Крім того, батьки мають рівні обов'язки щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Вважає, що в даному випадку додаткові витрати на дитину потрібно фінансувати наперед і постійно, оскільки від своєчасного придбання лікарських препаратів, забезпечення необхідними медичними процедурами і реабілітацією залежить життя, стан здоров'я і розумовий розвиток їхнього сина. Враховуючи загальну суму додаткових витрат, з відповідача, як батька дитини, підлягає стягненню їх половина, що дорівнює 2500 грн. Відповідач працює на посаді заступника начальника дільниці ДВАТ "ШАХТА "САМАРСЬКА" ДП ДХК "ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", отримує заробітну плату приблизно в розмірі 25000 грн. на місяць, інших дітей в нього не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково.

Дослідивши письмові матеріали справи, відзив на позов, вислухавши пояснення сторін та їх представників, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбних відносинах з 25 серпня 2007 року(арк.с.10). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1(арк.с.11), який проживає разом із позивачем(арк.с.3).

Судом також встановлено, що у гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною з інвалідністю, діагноз - дитячий церебральний параліч, двосторонній геміпарез зі стійкими рухомими розладами, симптоматична епілепсія, легка розумова відсталість, затримка речового розвитку, що підтверджується копіями посвідчення серії ААГ № 201932, виданого УСЗН м. Павлограда Дніпропетровської області, медичного висновку № 020 про дитину-інваліда віком до 18 років від 25.04.2017 року, наданого Комунальним закладом "Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда" Павлоградської міської ради(арк.с.12-14). Окрім цього гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує спеціальних умов в побуті, дієтичного харчування, посиленого догляду, нагляду лікарів, періодичних реабілітаційних заходів: лікувальна фізкультура, гідромассаж, гідрокінезіотерапія, механотерапія, магнітотерапія, заняття в комп'ютерному центрі, монтессорі-терапія, логопедичні заняття, забезпечення спеціальним сезонним ортопедичним взуттям, безперервного прийому таких протиепілептичних препаратів, як левіцитам і тегритол і постяного вживання інших дорогих лікарських препаратів, деякі з них як осполот (сультіам) ноопепт, мексідол, когітум, елькар, тералиджен можливо придбати тільки за межами України, що підтверджується копіями виписок з амбулаторної карти, наданої Комунальним закладом "Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда" Павлоградської міської ради(арк.с.16-17), консультативного висновку від 09.06.2017 року, наданого Лікувально-діагностичним центром неврології і епілептології "ЭпиNET"(арк.с.18-19), виписки № 24552 із медичної карки амбулаторного хворого, наданої Одеським обласним благодійним фондом реабілітації дітей-інвалідів "Майбутнє"(арк.с.20), виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, наданої Комунальним закладом Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 5" Дніпропетровської обласної ради"(арк.с.21-22), рекомендацій психоневролога ОСОБА_6В.(арк.с.23-27).

Також встановлено, що як позивачем так і відповідачем були витрачені додатково на лікування дитини кошти, що підтверджується квитанціями, рецептами з медзакладів та аптек, розписок та скріншотів з мобільного пристрою про отримання коштів позивачем від відповідача у вигляді аліментів та на лікування дитини, та отримання останньою путівок на відпочинок для позивача та дитини(арк.с.28-31; 53-67; 113; 117; 124-126).

Судом також встановлено, що позивач має постійний заробіток, оскільки працює економістом із збуту електроенергії в ПрАТ «ПЕЕМ «Центральна енергетична компанія», де отримала доход за період з серпня 2017 року по липень 2018 року у сукупному розмірі 71545,03 грн., що підтверджується копією довідки про доходи від ПрАТ «ПЕЕМ «Центральна енергетична компанія»(арк.с.39).

Відповідач працює в ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» майстром гірничий дільниці, та отримав дохід у вигляді заробітної плати за період з квітня 2018 року по вересень 2018 року у сукупному розмірі 92843,12 грн., що підтверджується копією довідки від ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля»(арк.с.51).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач як і відповідач зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а саме суд приходить до висновку, що особливою обставиною є додаткові витрати на лікування дитини, яка має статус особи з інвалідністю, а також те, що відповідач довів відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦК України, те що у нього є обставини, які відповідно до ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України, суд повинен врахувати при вирішенні спорів про стягнення аліментів та додаткових витрат, а саме те, що відповідач здійснював та здійснює надання матеріальної помочі своїй дитині на її лікування, навчання та розвиток, оскільки це встановлено під час дослідження матеріалів цієї справи, а також те, що позивач не довела, того що лише вона тільки матеріально забезпечує дитину всім необхідним, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині очікуваних витрат на місяць на підставі рекомендацій лікарів не на суму 5000,00 грн., а на суму 1600,00 грн., розділивши їх у відповідності до положень ст. 180 СК України, тобто пропорційно зобовязанням кожного з батьків щодо утримання їх дитини.

Також враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині розміру частки стягнення аліментів, з усіх видів заробітку (доходу), та вважає, що достатнім розміром частки аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю, враховуючи те, що позивач має постійний заробіток, та те, що відповідач має постійний заробіток, то буде достатнім не 1/3 частини а 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки враховуючи всі обставини зазначені в ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, 1/4 частини доходу відповідача та враховуючи дохід позивача та рівну їх участь у матеріальному забезпеченні їх дитини, цього буде достатньо для утримання та розвитку їх дитини.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, проте оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», проте суд, як державний орган поніс витрати на здійснення правосуддя, то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь державного бюджету України потрібно стягнути судовий збір в сумі 704.80 гривень.

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 вересня 2018 року та до досягнення дитиною віку повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800.00 гривень щомісячно, починаючи з часу набрання чинності рішенням суду та до 29 квітня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір на користь державного бюджету України в сумі 704.80 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Повний текст рішення суду складено 29 березня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_7