Справа № 596/2323/18
Провадження № 2/596/149/2019
У Х В А Л А

"09" січня 2019 р. Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши позовну заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Котівської сільської ради Гусятинського району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_2 з позовом до Котівської сільської ради та просить визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на будівлю сіносховища загальною площею 461,6 м2, яке розташоване в с.Котівка по вул. Маяк, 5 Гусятинського району Тернопільської області. Посилаючись на те, що 18.03.2005 року на засіданні комісії з паювання землі, майна та реформування ТОВ «Маяк» розглянувши заяву ОСОБА_2 про видачу йому в рахунок майнового паю сіносховище вартістю 1520,00 грн., яке знаходиться в с. Котівка Гусятинського району Тернопільської області, вирішено передати в рахунок майнового паю вищевказане сіносховище. 20.05.2005 року на засіданні зборів співвласників майнових паїв ТОВ «Маяк» затверджено протокол комісії № 1 від 18.03.2005 року та передано йому приміщення сіносховища. 17.07.2018 року рішенням Котівської сільської ради прийнято рішення присвоєння юридичної адреси будівлі сіносховища, а саме с. Котівка, вул. Маяк, 5. З 2005 року ОСОБА_2 володіє та користується даним приміщенням, виготовив технічну документацію на нього, але оформити право власності не може.

За правилами ЦПК України позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам зазначеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем не виконано вимоги ст. 175 ЦПК України, а саме:

- не зазначено, якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача порушені права чи законні інтереси позивача, в чому саме вони проявилися та якими доказами підтверджуються;

- не зазначені докази в підтвердження відкритого, безперервного володіння сіносховищем загальною площею 461,6 м2, яке розташоване в с.Котівка по вул. Маяк, 5 Гусятинського району Тернопільської області, протягом десяти років.

Крім того, від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з відносин, що склалися між сторонами, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як підставу для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

В позовній заяві представник позивача зазначає, що договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна не було укладено відповідно до вимог та з тих підстав, що у продавця не було правовстановлюючих документів про право власності на будівлю сіносховища загальною площею 461,6 м2, яке розташоване в с.Котівка по вул. Маяк, 5 Гусятинського району Тернопільської області, і тому позивач знав і не міг не знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності на будівлю сіносховища.

Відповідно до п. 6 інформаційного листа №24-150 /0/4-13 від 28.01.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. Це призводить до помилки у правовідносинах, і до договірних правовідносин застосовуються правовідносини набувальної давності. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент заволодіння чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння (наприклад, спадкування, тощо), а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Тому позивачу необхідно визначитися з характером виниклих правовідносин і з заявленими позовними вимогами, з урахуванням вищевказаного інформаційного листа.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 175, 185, 259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну представника позивача адвоката ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Котівської сільської ради Гусятинського району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Повідомити представника позивача адвоката ОСОБА_1 та позивача ОСОБА_2 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк