Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/945/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Ковальчука М.В.

секретаря Дворак Г.П.

з участю :

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні м. Олевська цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення позики,-

в с т а н о в и в :

В Олевський районний суд Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості звернулась ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивач просила задоволити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики, а саме: 1000 доларів США - основна сума боргу( що еквівалентно національній валюті на час звернення до суду 26595,70 грн.), та понесені судові витрати по справі в розмірі 1468, 40 грн., з яких 700,00 грн. сума витрат на правничу допомогу та 768,40 грн. сума сплаченого судового збору, при цьому врахувати, що відповідачка добровільно повернула 2000 грн, в рахунок погашення боргу, а тому позивач просить зменшити розмір боргу на 2000 грн..

В судовому засідання відповідач та її представник заперечили стосовно позову з мотивів зазначених у відзиві, який надійшов до суду 06.08.2019 року, та зазначили, що дана розписка була написана відповідачем під тиском позивача оскільки ОСОБА_2 працювала продавцем в ОСОБА_4 без офіційного оформлення трудових відносин і після проведення ревізії та виявлення недостачі змусила написати розписку. Грошові кошти в розмірі 1000 доларів США відповідач від позивача не отримувала тому просить відмовити в позові.

Заслухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими що підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2017 року між сторонами по справі було укладено договір позики відповідно до якого позивач відповідачу надав в борг грошові кошти в розмірі 1000,00 доларів США .

Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні розпискою від 13 жовтня 2017 року з якої вбачається: «Я, ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , проживаю в АДРЕСА_1 , взяла в борг ОСОБА_4 1000 доларів США ( одну тисячу доларів США) та зобов`язуюсь повернути до 01.02.2018 р підпис ОСОБА_2 ».

Позивач відповідно до її вимог просить суд стягнути суму позики відповідно до боргової розписки від 13 жовтня 2017 року, в національній валюті, по офіційному курсу гривні до долара США.

Враховуючи те, що станом на 02.12.2019 року курс гривні до долара США (продажа) становить за 1 долар США 24.1000, а тому 1000 х 24.100 = 24100 грн. в національній валюті, по офіційному курсу гривні до долара США.

Сторонами в судовому засіданні підтверджений факт про часткове добровільне повернення грошових коштів ОСОБА_2 в розмірі 2000 грн. шляхом перерахування на банківську картку ОСОБА_4 ..

Тому 24100 -2000 грн.= 22100 сума боргу за розпискою яка підлягає стягненню з відповідачки.

Зазначена обставина дає суду підстави вважати про існування між сторонами зобовязання та часткове його виконання відповідачем.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 зазначила, що до правоохоронних органів не зверталася, інших доказів стосовно того, що відповідач написала боргову розписку під тиском позивача суду не надано.

Тому суд зазначені твердження відповідача розцінює кретично та вважає їх як спосіб ухилення від викиконання зобовязання.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. та 700,00 грн. витрат за надання правової допомоги, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись вимогами ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІНН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , ІНН НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 суму боргу за договором позики, відповідно до боргової розписки від 13 жовтня 2017 року, в національній валюті, в розмірі 22 100 (двадцять дві тисячі сто ) грн., по офіційному курсу гривні до долара США станом на 02.12.2019 року, судовій збір в сумі 768,40 грн. та 700 грн. витрат на правову допомогу, в решті позову відмовити.

Повне рішення суду буде виготовлене на протязі 10 днів.

Рішення може бути оскаржене в Житомирський апеляційний суд через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: М. В. Ковальчук