справа № 166/296/19
провадження № 2/166/124/19
Рішення
28 березня 2019 року смт. Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Лозицького С.О.,
за участю секретаря Тарасюка О.М.,
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ратне справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
ОСОБА_3 (надалі-Позивач) звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 (надалі-Відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позовні вимоги мотивує тим, що 27 грудня 2000 року Позивач уклала шлюб з Відповідачем, який розірвано рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 25.12.2014 року. Від спільного подружнього життя народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є Відповідач.
Після розірвання шлюбу і по даний час спільна дитина постійно проживає з Позивачем та перебуває на її повному утриманні.
Зазначила, що Відповідач має у власності нерухоме майно та транспортний засіб, що свідчить про достатньо належний його майнович стан, а тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що згідний сплачувати на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1500 грн.
Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав:
Так, Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області серії 1-ЕГ №095434 від 15.12.2014 року, сторони перебували у шлюбі з 27 грудня 2000 року.
Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 25.12.2014 року шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 099855 вбачається, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони у справі.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі-СК України), батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ( ч.3 ст. 181 СК України).

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідног овіку.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, що кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Беручи до уваги принцип рівності прав та обов'язків батьків по відношенню до їх дитини, частка у матеріальному утриманні дитини для кожного з них не може бути меншою половини від прожиткового мінімуму.

З матеріалів справи вбачається, що матеріальне становище Відповідача задовільне, він є матеріально забезпеченим та фізично здоровим, не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних члені в сім'ї та інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати немає.

Разом з тим, Позивач не надала Суду доказів на підтвердження наявності у Відповідача доходів, які б забезпечували його спроможність сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному нею у позовній заяві.

Враховуючи вік неповнолітньої дитини, її стан здоров'я, матеріальне становище та обставини викладені вище, Суд дійшов висновку, що з Відповідача на користь Позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, частково задовольнивши позов.

Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У зв`язку з тим, що Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" з Відповідача на користь Держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 89, 141, 150, 151, 197, 259, 265, 268, 273 Цивільно-процесуального кодексу України, Суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч.1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лозицький С.О.