Ухвала

29 березня 2019 року

м. Київ

справа № 2-5769/11

провадження № 61-5166ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Українська академія бізнесу та підприємництва» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання частково недійсним трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за затримку виплати, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Українська академія бізнесу та підприємництва» (далі - ДВНЗ «Українська академія бізнесу та підприємництва») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання частково недійсним трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за затримку виплати, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня

2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року повернуто без розгляду особі, що її подала, на підставі пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року залишено без руху на підставі статей 185,

357 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня

2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року справу призначено до розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ДВНЗ «Київський університет управління та підприємництва»

на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в розмірі 244 155,86 без утримання суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов'язкових платежів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У березні 2019 року до Верховного Суду із касаційною скаргою звернувся ОСОБА_1, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху, посилаюсь на порушення судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Зі змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржувана в касаційному порядку ухвала апеляційного суду не віднесена до переліку ухвал, які можуть бути предметом оскарження у касаційному порядку (стаття 389 ЦПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення (ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху), що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Українська академія бізнесу та підприємництва» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання частково недійсним трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за затримку виплати, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду

від 26 жовтня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська