Справа № 158/439/19
Провадження № 2/0158/268/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2019 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді - Корецької В.В.
за участі секретаря - Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання жінки до досягнення дітьми трирічного віку.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком їх малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, 19.06.2018 року. Діти перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дітей, матеріальної допомоги не надає.
На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1921 грн. щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку, починаючи з моменту звернення до суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.
Ухвалою суду від 22.02.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
18.03.2019 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, посилаючись на те, що він на даний час офіційно не працює, згідний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Разом з тим в задоволенні позову в частині стягнення з аліментів на утримання ОСОБА_1 просить відмовити, оскільки у зареєстрованому шлюбі з останньою не перебуває.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, 19.06.2018 року, що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження серії І-ЕГ № 271814, серії І-ЕГ № 271815 від 17.07.2018 року. /а.с.8-9/.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.
Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу від 11.03.2019 року відповідач ОСОБА_2 з серпня 2018 року по на даний час офіційно не працює.
Окрім того, відповідач не позбавлений обовязку утримувати малолітніх дітей.
Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.
Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, частиною девятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітніх дітей, те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обовязок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька.
Враховуючи викладене, беручи до уваги матеріальний стан сторін, а також те, що позивачем не зазначено і не надано суду доказів, які б підтверджували потребу в аліментах на утримання дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, 19.06.2018 року, в розмірі по 1100 гривень щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно із ч. 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Таким чином, позивач має право на утримання аліментів від відповідача до досягнення дітьми трьох років.
Беручи до уваги матеріальне становище відповідача, враховуючи стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1100 грн., суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 до досягнення дітьми трирічного віку в розмірі 700 грн. щомісячно.
Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У звязку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1536,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. ст., 84, 81, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, 19.06.2018 року, в розмірі по 1100 гривень щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви 18.02.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1, на її утримання, у твердій грошовій сумі розміром 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи з 18.02.2019 року до досягнення дітьми: дочкою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сином ОСОБА_4, 19.06.2018 року, трирічного віку.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1536 грн. 80 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька: с. Котів, вул. Суворова, 19, Ківерцівського району Волинської області.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель: смт. Цумань, вул. Гагаріна, 8, Ківерцівського району Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька