ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/807/809/19
У Х В А Л А

11 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача ОСОБА_1 при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2018 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту недійсності реєстрації права власності на нерухомість,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту недійсності реєстрації права власності на нерухомість. Зазначав, що йому на праві власності належить квартира 45 в будинку 14 по бр. Центральному, в м.Запоріжжі, що підтверджується відповідними документами, зареєстрованими в ЗМБТІ 28.11.1998р. за №201-р-356/2. Посилаючись на те, що в Єдиному державному реєстрі запис про його право власності відсутній, просив суд в порядку ст.318 ЦПК України встановити факт недійсності реєстрації його права власності на квартиру, здійсненої в ЗМБТІ у 1998 році.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження з підстав, передбачених ч.4 ст.315 ЦПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив про її скасування як такої, що не відповідає вимогам закону. Крім того, заявник просив про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причин його пропуску і про звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 грудня 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги сплати судового збору у розмірі 352,40 грн.

26 грудня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційному суду клопотання про забезпечення сплати судового збору і просив зобовязати Ощадбанк перерахувати до державного казначейства кошти на сплату судового збору з його рахунку, відкритого в Ощадбанку СРСР до 1992 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 грудня 2018 року повторно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від сплати судового збору та про проведення взаємозаліку за рахунок його вкладу в Ощадбанк, відкритого до 1992 року, подовжено строк для усунення недоліків і надання оригіналу квитанції про сплату судового збору. Попереджено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

10 січня 2019 року на адресу Запорізького апеляційного суду вдруге надійшло клопотання ОСОБА_2 про забезпечення сплати судового збору за рахунок його внесків в Ощадбанку, відкритих до 1992 року. До клопотання додані довідки з управління пенсійного фонду про розмір пенсії.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ст. ст. 1, 2, 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється на всій території України, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, та сплачується громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними особами (у тому числі іноземні) та фізичними особами - підприємцями, які звертаються до суду.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

ОСОБА_2 не надано переконливих доказів на підтвердження свого скрутного майнового стану, який не дозволяє йому сплатити судовий збір.

Крім того, як встановлено судом, у 2017-2018р.р. ОСОБА_2 неодноразово звертався з аналогічними заявами до суду першої інстанції. Ухвалені за результатами таких звернень судові рішення були предметом апеляційного перегляду. При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_2 неодноразово звільнявся від сплати судового збору. Заявникові неодноразово розяснювалося, що у обраний ним спосіб порушене право не підлягає захисту.

Незважаючи на це, заявник, зловживаючи своїми процесуальними правами, в черговий раз звертається до суду із заявою про встановлення юридичного факту недійсності реєстрації права власності на майно.

За вказаних обставин суд вважає, що заявником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження підстав, за яких у відповідності до ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Оскільки недоліки, зазначені в ухвалі судді Запорізького апеляційного суду від 27 грудня 2018 року, до теперішнього часу не усунуто, відповідно до положень ч.6 ст. 357, ст. 185 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2018 року слід визнати неподаною та повернути заявникові.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2018 року про відмову у відкритті провадження визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: І.В. Кочеткова