Справа № 671/1453/15-ц
У Х В А Л А
27 березня 2019 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Ніколової С.В., з участю секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П., з участю представника позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши клопотання представника відповідача про включення майна в розділ майна подружжя, витребування доказів та накладення арешту на майно у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
В провадженні Волочиського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав клопотання, в якому просить суд включити в поділ майна подружжя майно та статутний капітал ПП Волочиськ-Вектра, майно фізичної-особи-підприємця ОСОБА_5 та витребувати дані щодо банківських рахунків, звітів про фінансову діяльність, рух коштів з 2012 року ПП Волочиськ-Вектра та фізичної особи підприємця ОСОБА_5 Також подав заяву про забезпечення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на майно ПП Волочиськ-Вектра, в тому числі і на рахунки в банках, та на майно (бізнес) фізичної-особи-підприємця ОСОБА_5
В обгрунтування клопотання та заяви посилається на те, що позивачка в позові про поділ майна подружжя не включила для поділу спільне майно подружжя, що перебуває в розпорядженні ПП Волочиськ-Вектра та фізичної-особи-підприємця ОСОБА_5, а саме - майно та статутний капітал ПП Волочиськ-Вектра та майно фізичної-особи-підприємця ОСОБА_5 Зазначає, що за позивачкою зареєстровано ПП Волочиськ-Вектра, яке в 2005 році було створене відповідачем ОСОБА_2, який був засновником цього підприємства. В 2009 році відповідач передав корпоративні права в підприємстві позивачці ОСОБА_5, яка на даний час в своїй підприємницькій діяльності використовує зазначене спільне майно. Вважає, що такі дії позивачи свідчать про зловживання цивільними правами, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання та заява про включення зазначеного майна в розподіл майна подружжя, витребування доказів та накладення арешту на майно не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_5 є поділ майна подружжя будівельні матеріали і конструктивні елементи в незакінченому будівництвом житловому будинку, що знаходиться на земельній ділянці по вул. Запорізька, 16 в м. Волочиськ, земельна ділянка площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, призначена для обслуговування житлового будинку, що розташована за цією ж адресою та грошові кошти в сумі 138930 грн. як компенсація вартості 1/2 частини автомобіля марки Hyndai модель Tucson, 2007 року випуску.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Клопотання представника відповідача про включення додатквого майна в поділ майна подружжя фактично є клопотанням про збільшення розміру позовних вимог, право на подання якого має ОСОБА_5 як позивачка у справі. Однак, позивачка ОСОБА_5 такого клопотання у встановленому ЦПК України порядку не подала. Відповідач ОСОБА_2 у строки, встановлені ЦПК України, зустрічного позову також не подав.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що клопотання представника відповідача про включення зазначеного ним майна в розподіл майна подружжя задоволенню не підлягає.
Оскільки клопотання представника відповідача про витребування доказів щодо банківських рахунків, звітів про фінансову діяльність, рух коштів з 2012 року ПП Волочиськ-Вектра та фізичної особи підприємця ОСОБА_5 є похідним від клопотання про включення майна в розділ майна подружжя та подане без дотримання встановлених порядку та строків, передбачених ст.ст. 83, 84 ЦПК України, дане клопотання задоволенню не підлягає.
При вирішенні заяви представника відповідача про забезпечення позову, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, в тому числі, і накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Як роз'яснено у п. 4 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника), тобто це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.
Отже, з огляду на викладені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що відсутні, передбачені ст. 149 ЦПК України підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, в тому числі банківські рахунки ПП Волочиськ-Вектра та фізичної особи підприємця ОСОБА_5, оскільки остання є позивачкою у даній справі і з такою заявою до суду не зверталася.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 83, 84 149-153, 258, ч. 6 ст. 259, 260 ЦПК України, суд
В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 про включення в розділ майна подружжя: майно та статутний капітал ПП Волочиськ-Вектра, майно фізичної особи підприємця ОСОБА_5, про витребування доказів щодо банківських рахунків, звітів про фінансову діяльність, рух коштів з 2012 року ПП Волочиськ-Вектра та фізичної особи підприємця ОСОБА_5, відмовити.
В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, в тому числі банківські рахунки ПП Волочиськ-Вектра та фізичної особи підприємця ОСОБА_5, відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині відмови в задоволенні клопотання про забезпечення позову подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали виготовлено 01.04.2019 року.
Суддя