Провадження № 2/712/130/19
Справа № 712/5300/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі ТІТОВА О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення грошових коштів,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору та повернення грошових коштів, посилаючись на те, що 30 березня 2018 року в інтернет-магазині «Вівант» (vivant.com.ua), який згідно з інформацією на сайті зареєстрований і працює в м. Одеса та займається продажем одягу, вона знайшла декілька речей, а саме одну сукню та одну кофту. Вказаний магазин працює на платформі найбільшого маркетплейса України «Prom.ua» і щоб зробити замовлення товару потрібно мати зареєстрований аккаунт саме на сайті «Prom.ua». Так як власного аккаунту на вказаному сайті вона не має, вона попросила подругу ОСОБА_3, яка зареєстрована на вказаному сайті та раніше робила замовлення через інтернет-магазини, розміщених на його платформі, зробити замовлення обраної нею сукні та кофти в інтернет-магазині «Вівант». Цього ж дня, разом зі своєю подругою зробила замовлення в інтернет-магазині «Вівант» (номер замовлення 49229281) двох суконь та однієї кофти, одну із суконь ОСОБА_3 замовила собі. Замовлення відразу було прийнято на сайті і з ними звязався представник магазину, який назвався ОСОБА_2, підтвердив наявність і попросив передоплату в розмірі 100% на карту «ПриватБанк» № 5168-7427-0789-6738, видану на його імя.
За допомогою сервісу «Приват 24» на зазначений нею з власної банківської картки було переведено грошові кошти в сумі 1 458 грн. Відразу після оплати їй пере телефонував ОСОБА_2 і повідомив, що однієї з суконь, а саме тої, яку вибрала подруга, в наявності немає і вона повинна вибрати іншу на ту ж саму суму або дорожче, так як гроші він не повертає. Після тривалої дискусії ОСОБА_2 погодився повернути вартість відсутнього в нього товару в сумі 780 грн., які були зараховані на її картку.
31 березня 2018 року інтернет-магазин «Вівант» від імені ОСОБА_4 відправив їй замовлення через ТОВ «Нова Пошта» на імя подруги ОСОБА_3 та яке вона разом із нею отримала 03 квітня 2018 року у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 2 м. Черкаси. Вдома, відкривши посилку, виявила, що товар неналежної якості, а саме на вказаному товарі були відсутні бирки та етикетки, кишеня сукні не прошита до кінця, а також відсутній товарний чек. Після цього вона відразу пере телефонувала ОСОБА_2 і повідомила, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» це є істотним недоліком товару, у звязку з чим хоче розірвати договір, повернути товар та сплачені за нього грошові кошти. Однак ОСОБА_2 відповів, що в його магазині не передбачено повернення товару.
З цих підстав вважає дії відповідача протиправними та такими, що грубо порушили її законні права як споживача і просить розірвати договір купівлі-продажу одягу, укладений між нею та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, стягнути з нього на її користь сплачені грошові кошти за вказаним договором в сумі 723 грн. А також виділити матеріали цивільної справи та направити до ОДПІ в Одеській області для вирішення питання щодо притягнення відповідача до відповідальності відповідно до ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»..
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства та Законом України «Про захист прав споживачів».
В судовому засіданні встановлено, що 30 березня 2018 року в інтернет-магазині «Вівант» (vivant.com.ua), який працює на платформі «Prom.ua» позивач разом зі своєю подругою ОСОБА_3, яка має зареєстрований аккаунт на вказаній платформі, здійснили замовлення двох суконь та однієї кофти, одну із суконь ОСОБА_3 замовила собі (номер замовлення 49229281).
Замовлення відразу було прийнято на сайті і з ними звязався представник магазину, який назвався ОСОБА_2, підтвердив наявність і попросив передоплату в розмірі 100% на карту «ПриватБанк» № 5168-7427-0789-6738, видану на його імя.
Відразу після оплати позивачу перетелефонував ОСОБА_2 і повідомив, що однієї з суконь, а саме тої, яку вибрала подруга, в наявності немає і вона повинна вибрати іншу на ту ж саму суму або дорожче, так як гроші він не повертає. Після тривалої дискусії ОСОБА_2 погодився повернути вартість відсутнього в нього товару в сумі 780 грн., які були зараховані на картку позивача
31 березня 2018 року інтернет-магазин «Вівант» від імені ОСОБА_4 відправив позивачу замовлення через ТОВ «Нова Пошта» на імя подруги ОСОБА_3 та яке вона разом із нею отримала 03 квітня 2018 року у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 2 м. Черкаси, що підтверджується копією Експрес-накладної № 20 4500 6848 8168 ТОВ «Нова Пошта».
Вдома, відкривши посилку, позивач виявила, що товар неналежної якості, а саме на вказаному товарі були відсутні бирки та етикетки, кишеня сукні не прошита до кінця, а також відсутній товарний чек. Після цього вона відразу зателефонувала ОСОБА_2 і повідомила, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» це є істотним недоліком товару, у зв»язку з чим хоче розірвати договір, повернути товар та сплачені за нього грошові кошти. Однак ОСОБА_2 відповів, що в його магазині не передбачено повернення товару.
В подальшому позивач з метою захисту своїх прав покупця зверталася зі зверненнями в службу контролю якості порталу «Prom.ua» та в Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів, що підтверджується копіями відповідних листів.
Відповідач до цього часу кошти позивачу не повернув.
Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування тощо.
Згідно ч.1 ст.6 вказаного закону продавець зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» укладення договору продавцем (виконавцем) із споживачем на відстані відбувається за допомогою засобів дистанційного зв'язку: телекомунікаційних мереж, поштового зв'язку, телебачення, інформаційних мереж, зокрема Інтернет (статті 1, 13 цього Закону).
Положеннями ч.1 ст.655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.1 ст.673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
Відповідно до ч.2 ст.673 ЦК України, у разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети з якою товар такого роду звичайно використовується.
Відповідно до ст.707 ЦК України, покупець має право протягом чотирнадцяти днів з моменту продажу йому непродовольчого товару належної якості, обміняти його на аналогічний товар, а якщо у продавця немає необхідного для обміну товару, продавець має право повернути придбаний товар продавцеві та одержати сплачену за нього суму. Таке ж право покупця (споживача) на обмін товару належної якості, а в разі відсутності аналогічного товару для обміну, який влаштовує покупця, - на розірвання договору та одержання назад грошей, сплачених за товар, передбачено і ст. 9 Закону України Про захист прав споживачів.
При цьому, частинами 3,4 статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою. Будь-які витрати, пов'язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв'язку з поверненням продукції. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, обов'язок споживача зберігати у себе продукцію припиняється по закінченні шістдесяти днів після її одержання. Якщо продавець (виконавець) не вживає заходів для повернення її собі протягом зазначеного періоду, така продукція переходить у власність споживача без виникнення зобов'язання з оплати її вартості.
Таким чином, керуючись наявними матеріалами справи, суд приходить до висновку про те, що позивач згідно вимог Закону України «Про захист прав споживачів» вчасно повідомила продавця недоліки товару, розірвання договору купівлі-продажу, повернення товару та коштів, сплаченого за нього.
Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.
Отже, оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання, позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу одягу, укладеного між сторонами, та стягнення з відповідача на користь позивача сплачених грошових коштів в сумі 723 грн., є обґрунтованими та підлягають в цій частині задоволенню.
Суд вважає відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимоги про виділення матеріалів цивільної справи щодо притягнення відповідача до відповідальності відповідно до ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» та рекомендувати останній звернутися до органів Держспоживзахисту в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» та Кодексу про адміністративні правопорушення України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268,280-282 ЦПК України, ст. ст. 655, 673, 707 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 6, 9, 12-13 Закону України «Про захист прав споживачів», суд
Позов задоволити частково.
Договір купівлі-продажу одягу, укладений 30 березня 2018 року між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 розірвати.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачені грошові кошти за договором купівлі-продажу одягу в сумі 723 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 29 березня 2019 року.