Справа № 159/6463/18
Провадження № 2/159/315/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Панасюка С.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є батьком малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має змогу надавати таку допомогу, оскільки має високий дохід. На підтвердження вказаної обставини позивач покликається на те, що 14.08.2018 року відповідач на підставі договору купівлі-продажу придбав мотоцикл вартістю 20682 грн. З посиланням на норми ст.ст. 180, 182 СК України позивач просить стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на дітей в сумі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім цього, позивач просила стягнути з відповідача в її користь витрати, повязані з розглядом справи.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, згідно якого він визнає свій обовязок по сплаті аліментів, однак, просить врахувати ті обставини, що він не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вимога про стягнення аліментів в сумі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно є надто великою. Відповідач покликається на ту обставину, що проживає з батьками, батько ОСОБА_5 є інвалідом другої групи, потребує постійного лікування. До того ж, відповідач несе витрати по утриманню майна, сплаті комунальних послуг. Стосовно придбання ним мотоцикла, ОСОБА_2 вказує, що мотоцикл він придбав частково за кошти, які позичив у сестри ОСОБА_6, про що надав розписку, а частину грошей в сумі 7000 гривень він отримав від продажу мотоцикла, який придбав до шлюбу з позивачем. Не заперечує проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в сумі по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, де вказує, що у 2017 році відповідач працював та його дохід складав більше 7000 грн. на місяць. У 2018 році відповідач звільнився з роботи, в центрі зайнятості в пошуках роботи не зареєструвався. Стан здоровя відповідача є задовільним, останній їздить в ОСОБА_7, де працює на будівництві та його заробіток складає близько 30000 гривень на місяць. Батько відповідача отримує пенсію по інвалідності, доказів того, що відповідач матеріально забезпечує своїх батьків останній не надав. Позивач також подала суду заяву про збільшення позовних вимог та, крім стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання в сумі 1000 гривень щомісяця і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, віку трьох років.

Позов слід задовольнити частково.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що малолітні діти сторін проживають з позивачем та перебувають на її утриманні.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Позивач стверджувала, що відповідач 14.08.2018 року придбав мотоцикл, ринкова вартість якого склала 20682 грн. Відповідач цю обставину визнав, однак, пояснив, що частину коштів на придбання мотоцикла в сумі 15000 гривень він позичив у своєї сестри, а іншу частину грошей в сумі 7000 гривень отримав від продажу мотоцикла, який придбав до шлюбу з позивачем.

Відповідач надав копію розписки про отримання в борг коштів в сумі 15000 гривень. Однак, та обставина, що відповідач може дозволити собі такі покупки як мотоцикл вартістю 20682 грн., доводить те, що він має змогу сплачувати аліменти у мінімальному рекомендованому розмірі, а не в розмірі 1200 грн., як він вказує. Те, що він ці гроші позичив, нічого не змінює, позичені гроші все одно необхідно віддавати і відповідач розраховує на достатній дохід для того щоб повернути борг. Відповідач вказує також те, що мотоцикл необхідний йому для поїздок до дітей. Якщо для такої мети відповідач купує мотоцикл, а не, наприклад, велосипед, то рівень його доходу, знову ж таки, достатній для того щоб сплачувати аліменти у мінімальному рекомендованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

Позивач, як на підставу своїх вимог про стягнення аліментів на утримання дітей в сумі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно та 1000 гривень на її утримання, посилалася на те, що відповідач працює за кордоном та його сукупний місячний дохід складає 30000 гривень. Однак, на підтвердження цих доводів позивач не надала суду будь-яких доказів, тому суд ці доводи відхиляє.

Інформація про перетин відповідачем кордону доведе лише факт перетину ним кордону. Рішення суду не може бути побудоване на припущеннях, якщо відповідач перетнув кордон, то це не означає, що він перетнув його з метою заробітку і, головне, не доводить розміру цього заробітку. Доказом заробітку за кордоном є, наприклад, трудові угоди, контракти з зазначенням суми заробітку тощо. Тому, суд відхиляє клопотання позивача про витребування такої інформації.

Розмови по телефону, записані без відома відповідача та такі, які проходять емоційно, мають ознаки сварки, не є належним доказом доходу відповідача. Не є належним доказом тому, що в ході сварок і зясування стосунків твердження про доходи можуть використовуватись як засіб дошкулити співрозмовника, а тому не відповідатимуть реальності. Тому суд цей доказ позивача відхиляє.

Відповідно до ч.9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Позивач не довела, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в сумі 2000 грн. на дитину щомісячно, в той же час, доведено, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у мінімальному рекомендованому розмірі, тобто, в розмірі по 1626 гривень на кожну дитину щомісячно.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідач не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини, тому виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати утримання в сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення молодшою дитиною віку трьох років.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому, у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 1536,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2018.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України регламентовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

З врахування викладеного, з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати за проведення оцінки рухомого майна в сумі 300 гривень.

Керуючись ст.ст. 12-13, 19, 141, 258-259, 265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі по 1626 гривень (одну тисячу шістсот двадцять шість) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.12.2018 року, та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць в сумі 3252 (три тисячі двісті пятдесят дві) гривні допустити до негайного виконання.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_2) утримання в сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 12.12.2018 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід держави 1536 (одну тисячу пятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_2) понесені нею судові витрати в сумі 300 (триста) грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:ОСОБА_8