Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1767/19
Провадження №2/711/1094/19
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2019 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику, вихідної допомоги, компенсації за невикористані відпустки, інших виплат, які передбачені колективним договором, а також моральної шкоди, третя особа: Управління держпраці у Черкаській області, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ «Азот», в якому просила стягнути з відповідача на її користь 1) суму середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику у розмірі 210 000грн; 2) суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період по дату ухвалення рішення суду в розмірі, обчисленому виходячи із середньомісячної зарплати в 10000грн на місяць; 3)суму вихідної допомоги при звільненні в розмірі 30000грн.; 4) суму компенсацій за невикористану відпустку та інші виплати, що передбачені колективним договором; 5)100 000грн в якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача.

Ухвалою суду від 04.03.2019р. позовну заяву було залишено без руху. Підставою залишення позовної заяви без руху є її невідповідність вимогам ст.175 ЦПК, оскільки не визначено належним чином змісту позовних вимог (не конкретизована частина позовних вимог щодо видів та сум виплат, які позивач бажає стягнути з відповідача), не зазначено в позові визначальних обставин, які обґрунтовують позовні вимоги (зокрема: не зазначений розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати на момент предявлення позову; відсутнє обґрунтування завданої позивачеві моральної шкоди), а також позивачем не сплачений судовий збір.

Позивачу був наданий строк для усунення недоліків тривалістю у десять днів від дня отримання копії ухвали.

Позивач отримав копію ухвали про залишення позову без руху 22.03.2019р., про що свідчить повідомлення рекомендованого листа та звіт Укрпошти.

25.03.2019р. на адресу суду надійшла письмова заява від представника позивача за довіреністю ОСОБА_2, в якій останній зазначає про неможливість усунення недоліків позовної заяви, обґрунтовуючи свою позицію фактично лише незгодою із змістом ухвали судді від 04.03.2019р. та заперечуючи правомірність висунутих в такому судовому рішенні вимог в частині змісту позовної заяви та заявлених позовних вимог. Одночасно до заяви додано квитанцію від 25.03.2019 року про сплату судового збору в сумі 770грн.

Визначаючи наявність підстав для відкриття провадження по справі та надаючи оцінку позиції сторони позивача, слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст.2 ЦПК цивільне судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов'язковості судового рішення. Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань цивільного судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.2 ст.2 ЦПК).

Відкриття провадження по справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом. За змістом ст.185 ЦПК у випадку встановлення суддею невідповідності поданої позовної заяви вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК, він постановляє ухвалу про залишення такої заяви без руху, яка з огляду на засади обовязковості судових рішень є обовязковою для позивача. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК наслідки, повязані з невиконанням вимог такої ухвали суду, несе сторона позивача.

Відповідно до п.п.3, 4, 5 ч.3 ст.175 ЦПК обовязком позивача є зазначення в позовній заяві наступних обставин: ціна позову (розмір вимог майнового характеру); обґрунтований розрахунок сум, що стягуються; зміст позовних вимог (спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який позивач просить суд визначити у рішенні); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Таким чином, позивач зобовязаний визначити в позовних вимогах вид та розмір всіх виплат, які має суд стягнути з відповідача, що в подальшому можуть бути змінені або уточнені позивачем. Саме позивач зобовязаний навести обґрунтування своїх вимог, тобто зазначити підставу позову. Інакше, порушуватиметься принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи лише в межах заявлених особою вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч.1 ст.13 ЦПК). Слід також зазначити, що дана категорія справи щодо спору, який виник із трудових правовідносин, розглядається судом, відповідно до п.2 ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження.

Саме позивач, як передбачено ч.2 ст. 83 ЦПК України, зобовязаний одночасно із поданням позову подати всі наявні в нього докази, що передбачено ч.5 ст.177 ЦПК, і виправдовується дією принципу змагальності, який передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3 ст.12 ЦПК).

Оплата судового збору позивачем є також обовязком та необхідною передумовою для відкриття провадження по справі. Позивачу було розяснено в ухвалі від 04.03.2019р., що судовий збір підлягає сплаті в розмірі 1% від ціни позову (щодо позову майнового характеру) та 768грн. 40коп. (щодо позову немайнового характеру). Враховуючи лише розмір заявлених вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (210 000грн.) позивач мав сплатити судовий збір в сумі 2100грн., а також за вимоги про стягнення моральної шкоди (100000грн.) до сплати підлягає судовий збір в розмірі 768грн. 40коп. Натомість, позивачем сплачено лише 770грн. Будь-яких клопотань про зменшення, відстрочення чи звільнення від сплати судового збору з належним обґрунтуванням відповідних обставин та наданих доказів, від позивача також не надходило. Отже, позивачем не сплачено в повній мірі судового збору.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Враховуючи недоліки позовної заяви та її невідповідність вимогам ст.175 ЦПК, про що було зазначено в ухвалі суду від 04.03.2019р., не усунуті у строк встановлений судом, позовна заява підлягає поверненню.

Стосовно сплаченого позивачем судового збору, то слід зауважити, що на підставі п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» позивач має право на повернення сплаченого ним судового збору, для чого він має звернутись до суду із відповідним клопотанням. В той же час, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, а отже саме позивачу належить право вибору чи ініціювати питання про повернення судового збору, чи повторно звернутись до суду з належною заявою для розгляду його вимог по суті.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 2, 83, 12, 13, 274, 19, 43, 176, 177, 175, 185 Цивільно-процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику, вихідної допомоги, компенсації за невикористані відпустки, інших виплат, які передбачені колективним договором, а також моральної шкоди, - вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, але може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з моменту її складання.

Повний текст ухвали складено 27.03.2019 року.

Суддя: ОСОБА_3