Справа № 347/2447/18
Провадження № 2/347/186/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1,

секретаря: Терлюжак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів справу за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах повнолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дитини, що продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дитини, що продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вони розірвали шлюб 08.10.2018 року. Як до розірвання шлюбу так і після розірвання шлюбу, їхні спільні діти постійно проживають із нею та перебувають на повному її утриманні та вихованні. Вона працює медиком, заробітну плату виплачують мізерну та невчасно. Відповідач зовсім не цікавиться дітьми, навіть не телефонує, не підтримує з ними ніяких звязків. Матеріально своїм дітям взагалі не допомагає, участі у їх вихованні не приймає. Повнолітній син ОСОБА_3 навчається у Вашковецькому медичному коледжі Буковинського державного медичного університету. Однак вона сама не в силі утримати двох дітей, а тому змушена звернутися до суду з даною заявою.

Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить довідка виконавчого комітету Уїздівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 20.12.2018 року № 181, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах, суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст.281 ЦПК України, Косівським районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 11.01.2019 року про заочний розгляд справи.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач по справі ОСОБА_5 є батьком двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 111511 виданого 21.10.2008 року (а.с.5).

Відповідно до рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08.10.2018 року по цивільній справі № 347/1507/18 (а.с.4), шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано. Неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено проживати із матір'ю ОСОБА_2

Згідно довідки Вашковецького медичного коледжу Буковинського державного медичного університету від 30.11.2018 року № 1470 (а.с.8), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається на денній формі навчання на IV курсі за спеціальністю "Лікувальна справа" у Вашковецькому медичному коледжі БДМУ.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, згідно зі ст.182 СК України є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_4 слід стягувати на користь ОСОБА_2на утримання їх неповнолітнього сина, в твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання повнолітньої дитини в твердій грошовій сумі по 3000 грн. щомісячно, до припинення навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Згідно ст. 191 СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти слід присудити з 11.12.2018 року.

Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір.

На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-182, 191, 198-201 СК України та керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН: НОМЕР_1, жительки села Старі Кути, вулиця Довбуша, Косівського району, Івано-Франківської області, аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 2000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 3000 гривень щомісячно, до припинення навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Стягнення аліментів розпочати з дня подачі позову, а саме із 11.12.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, -768.40 гривень судового збору, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк