Справа № 214/8277/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 рокусуддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржника заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2015 року по листопад 2018 року у розмірі 11338 грн. 51 коп., інфляційні втрати у розмірі 2273 грн. 78 коп., 3% річних у розмірі 686 грн. 73 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 176 грн. 20 коп.

Дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддя звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Так, за відомостями відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, які надійшли на запит суду, вказана у заяві фізична особа (боржник) - ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 10.06.1971 року по 26.11.2006 року, знята з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю (а/з №1458 від 23.07.2006 року).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи до якої пред'явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

Відповідно до положень ст.ст. 46, 47 ЦПК України позов може бути пред'явлено лише до особи, яка володіє цивільною і цивільно-процесуальною правоздатністю й дієздатністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не зміни боржника, проте, лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Так, як убачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з даною заявою після смерті боржника, тобто цивільна правоздатність боржника у відповідності до положень ч. 1 ст. 46 ЦК України припинилась до звернення заявника до суду із вказаною заявою.

Отже, у зв'язку із припиненням з моменту смерті ОСОБА_2 її цивільної процесуальної правоздатності (здатності мати цивільні процесуальні права та обов'язки), враховуючи вимоги ст.ст.47,48 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.

Разом з тим, суд звертає увагу, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, але позаяк ОСОБА_2 померла до пред'явлення даної заяви до суду, вона не може мати цивільної процесуальної правоздатності у даному цивільному процесі (не набула здатності мати процесуальні права та обов'язки боржника за цією заявою), тобто не може бути стороною у даній справі. Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, він визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв'язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за за комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Попов