У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Ходька В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 в порядку регресу здійсненні нею витрати на утримання квартири та оплату послуг за спожиті комунальні послуги у сумі 20 861 грн. 21 коп.

Ухвалою суду від 14.11.2018 року вказаний позов було залишено без руху, через недодержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, з наданням строку для усунення недоліків два дні з дня отримання позивачем ухвали суду.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 114 позивач отримала вищевказану ухвалу суду 13.12.2018 року, на її виконання надала доповнення до позовної заяви (усунення недоліків) від 17.12.2018 року. Ознайомившись з їх змістом судом встановлено, що вимоги ухвали не були виконані в повному обсязі, всі недоліки позову у встановлений судом строк не усунуті. Зокрема, позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються з посиланням на відповідні докази та нормативним обґрунтуванням (період виникнення, вид і підстава нарахування тощо), в позовній заяві, не зазначено переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви із вказівкою на підтвердження яких саме обставин вони надаються; до позовної заяви не додані копії всіх документів для відповідача.

В тексті позовної заяви міститься розрахунок сум, що стягуються, зокрема заборгованості за спожиті послуги з газопостачання, водопостачання та водовідведення, постачання електричної енергії, вивіз сміття, обслуговування будинку в сумі 32 233,62 грн. і 9 488,81 грн. по особовому рахунку № 186437. При цьому, у вказаному розрахунку не конкретизовано суми за кожним платежем із зазначенням періоду і підстави нарахування, що не дає можливості перевірити його вірність і відповідність наданим доказам, тобто він не відповідає вимогі ст.175 ЦПК України "обґрунтованого розрахунку". Крім того, зазначення в додатках до позову переліку документів загальними назвами "копія квитанцій, акту виконаних робіт та відомостей ВДВС про сплату" без зазначення їх реквізитів та кількості аркушів не дає можливості перевірити їх наявність, в тому числі копій для відповідача, відсутність у позові зазначення на підтвердження яких саме обставин надані ці докази, також не дає можливості встановити їх належність, допустимість та достатність.

Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Згідно ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В ст.ст.77, 81, 83 ЦПК України вказується, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У цивільному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, від якого залежать не тільки дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження, а й позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права відповідач має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися і застосовуватися, починаючи з моменту предявлення позову до суду.

Системний аналіз вищевказаних норм свідчить про неприпустимість зловживання процесуальними правами та необхідність проведення більш ретельної роботи на стадії підготовки позову до суду, зокрема позивачу слід визначитися з підставами позову, предметом спору і обсягом доказів, що доводять його вимоги, за необхідності вчинити дії спрямовані на збір таких доказів, детально викласти зміст своїх вимог та перелік доказів на їх підтвердження і лише потім подавати позов до суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу, які передбачають, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Таким чином, суд розцінює подання неналежно оформленої позовної заяви як зловживання процесуальними правами і оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом і зазначені недоліки не дають можливості достовірно визначити зміст обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність доказів, що їх підтверджують та вирішити питання про відкриття провадження, в зв'язку з чим позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу відповідно до ст. 185 ЦПК України. Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44, 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Ходько