Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

29.03.2019 Справа №607/27013/18

29 березня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просила визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №2 по вул.Микулинецька бічна, 10 в м.Тернополі.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є власником квартири за №2 в будинку №10 по вул.Микулинецька бічна в м. Тернополі. У даній квартирі крім неї також зареєстрований чоловік її сестри ОСОБА_2 Відповідач не є членом її сімї, у вказаному житлі не проживає та у добровільному порядку не знімається з реєстрації, чим чинить їй перешкоди у користуванні власністю.

Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Позивач була присутня у попередньому судовому засідання, позов підтримала та просила задовольнити.

У судове засідання позивач не зявилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавав.

На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що квартира за №2 в будинку №10 по вул.Микулинецька бічна в м. Тернополі належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування квартири від 22 липня 2010 року, посвідченим державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та зареєстрованим в реєстрі за №5-1370.

Згідно будинкової книги на спірну квартиру встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з акту обстеження від 27 грудня 2018 року наданого ОСББ «Нове Життя», ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3, але не проживає.

Той факт, що ОСОБА_2 більше року, без поважних причин не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є сусідами позивачки. Свідки пояснили, що відповідач у спірній квартирі ніколи не проживав.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що позивач є власником спірної квартири, де зареєстрований чоловік її сестри ОСОБА_2, який не є членом сімї позивачки.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач добровільно не проживає у спірному житлі, не цікавиться ним, не приймає участі в його утримані, не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. У добровільному порядку не знімається із реєстрації, чим чинить позивачу, як власнику будинку перешкоди.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою за №2 по вул.Микулинецька бічна, 10 в м.Тернополі.

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не зявився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391 ЦК України, 150 ЖК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (вул.Микулинецька бічна, 10/2 м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (вул.Микулинецька бічна, 10/2 м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою за №2 по вул.Микулинецька бічна, 10 в м.Тернополі.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, вул.Микулинецька бічна, 10/2 м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, вул.Микулинецька бічна, 10/2 м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 02 квітня 2019 року.

ГоловуючаОСОБА_6