УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 р. м. Кремінна

Справа № 414/614/18

Провадження № 4-с/414/5/2019

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Ковальова В.М.,

за участю секретаря Безкровної К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кремінна Луганської області скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, начальника Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, боржник Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 08 серпня 2019 року звернувся до суду зі скаргою, в обґрунтування якої посилається на наступне. На виконанні Соборного ВДВС ГТУЮ м. Дніпра знаходиться виконавчий лист Кремінського районного суду Луганської області про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» /далі Банк/ на користь ОСОБА_3 125 934 грн. Постановою державного виконавця від 29 травня 2019 року виконавче провадження відкрито, але він всупереч вимогам ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження» не наклав у передбачений законом строк арешт на майно боржника. Бездіяльність виконавця 22 червня 2019 року була ним оскаржена начальнику ВДВС у електронному вигляді, але відповіді не отримав. У зв`язку з чим, він 04 липня 2019 року надіслав скаргу на електронну пошту начальнику Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Ним була отримана відповідь від начальника Соборного ВДВС ГТУЮ м. Дніпра про передачу зведеного виконавчого провадження ДДВС МЮ України для виконання. Але відповідна постанова не приймалася, йому про це не повідомлялося, належних заходів реагування не вжито. Тому просить поновити строк звернення його до суду, а також визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, начальника Соборного ВДВС ГТУЮ м. Дніпра, начальника Управління, зобов`язати державного виконавця накласти арешт на відповідні рахунки боржника та здійснити з них примусове списання коштів відповідно до рішення суду. Одночасно просить скаргу розглянути за його відсутністю.

Представник Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Падалка А.В. надала суду відзив на скаргу, відповідно до якого заявник направив скаргу 04 липня 2019 року електронною поштою без дотримання вимог ч.ч.7,8 ст.5 Закону України «Про звернення громадян», п.10 Розділу II (організація роботи з питань приймання, попереднього розгляду та реєстрації звернень громадян…) Порядку, відповідно до яких друковані або письмові звернення повинні підписуватися заявником. Звернення громадян без дотримання цих вимог повертаються заявнику, про що заявника було попереджено листом.

Інші суб`єкти оскарження повідомлені про час та дату розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися, заперечення або відзиви на скаргу не надали, тому суд відповідно до вимог ч.2 ст.450, ч.2 ст.247 ЦПК України вирішив справу розглянути за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» /далі Закон/ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням засади розумності строків виконавчого провадження.

Ч.ч.2, 3, абз. 2 ч. 5 ст. 13 Закону встановлено, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 56 Закону постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч. 1, абз. 1,2, 4 ч. 3, ч. 4 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини. Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Докази, які надані до суду, свідчать про наступне.

Постановою від 29 травня 2019 року державний виконавець Соборного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Корзун Д.Д. відкрив виконавче провадження про стягнення з АТ КБ «Привабанк» на користь ОСОБА_3 за договором від 20 травня 2016 року процентів за період з 23 листопада 2016 року по 23 листопада 2017 року у розмірі 19 040 грн.; 3% річних за вказаний період в розмірі 3 036 грн.; витрати від інфляції за період з грудня 2016 року по жовтень 2017 року у розмірі 12 754 грн.; пеню за період з 23 листопада 2017 року по 23 грудня 2017 року у розмірі 91 104 грн., а всього 125 934 грн. (а.с.6) та було зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно з попередженням його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Представником стягувача 22 червня 2019 року в електронній формі була направлена скарга на ім`я начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на бездіяльність державного виконавця щодо не накладення арешту на кошти (майно) боржника з метою перерахування коштів стягувачу (а.с.8), а 04 липня 2019 року в електронній так і в письмовій формі була направлена скарга начальнику Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на бездіяльність державного виконавця та начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області з тих самих вимог (а.с.4, 7).

На скаргу заявника від 22 червня 2019 року начальником Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області 05 липня 2019 року була спрямована відповідь (а.с. 9), з якої вбачається, що на виконання доручення Департаменту ДВС Міністерства юстиції України 06 червня 2019 року на адресу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було направлено клопотання щодо вирішення питання про передачу зведеного виконавчого провадження до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Всупереч вимогам ч.1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» дана відповідь, відповідна постанова та інші документи виконавчого провадження виконавцем до відома стягувача не доводилися, з наявності яких можна зробити висновок про організацію виконання рішення суду з порушенням строку, передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження», тому бездіяльність державного виконавця та начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра необхідно визнати неправомірною та зобов`язати державного виконавця вирішити питання про накладання арешту на кошти (майно) боржника з метою виконання рішення суду.

Щодо позиції заявника про визнання неправомірною бездіяльність начальника Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, то суд вважає за необхідне у цій частині вимог відмовити. Вказані скарги заявником всупереч вимогам ч.4 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» не підписані, про що йому на електронну пошту 12 липня 2019 року було повідомлено першим заступником начальника управління О.В. Захаровою. Тому бездіяльність даного суб`єкта оскарження не можна вважати неправомірною, оскільки він діяв у спосіб, передбачений цим Законом і суд не вбачає в його діях порушення закону.

Згідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 цього Кодексу у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 10-13, 75-81, 258-260, 263, 450, 451 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця та начальника Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області з приводу невиконання виконавчого листа № 414/614/18, виданого Кремінським районним судом Луганської області від 09 квітня 2019 року та зобов`язати державного виконавця цього відділу у строк, визначений ЗУ «Про виконавче провадження» вирішити питання про накладання арешту на кошти (майно) боржника - АТ КБ «Приватбанк».

У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до п.15.5 перехідних положень ЦПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або складання. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя В.М. Ковальов