Ухвала

30 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 753/22013/18

провадження № 61-15922ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 04 березня 2011 року у розмірі 110 481, 62 грн, з яких:

34 551, 79 грн - заборгованість за кредитом; 21 332, 98 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 54 596, 85 грн - пеня за період

з 04 березня 2011 року по 01 червня 2018 року.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 55 884, 77 грн - заборгованості за кредитним договором, 1 762 грн - судового збору,

а всього - 57 646, 77 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року

в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 04 березня 2011 року у розмірі 21 332, 98 грн - відсотків за користування кредитним коштами, скасовано

та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зменшено загальну суму заборгованості за кредитним договором з

55 884, 77 грн до 34 551, 79 грн, суму судового збору з 1 762 грн

до 550, 98 грн, а загальну суму стягнення з 57 646, 77 грн до 35 102, 77 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшлакасаційна скарга

АТ КБ «ПриватБанк»,в якій заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявник також просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року, зазначаючи, що оскаржену постанову суду апеляційної інстанції було отримано 23 липня 2019 року, що підтверджується копією супровідного листа Київського апеляційного суду.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 110 481, 62 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Заявник оскаржує постанову суду апеляційної інстанції в частині зменшення суми заборгованості за кредитним договором на 21 332, 98 грн.

Отже, справа на судове рішення, у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Заявник у касаційній скарзі вказав, що справа має для нього виняткове значення, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження. Також заявник зазначив, що справа має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Суд не може погодитись із тим, що ця справа, в якій за судовим рішенням суду апеляційної інстанції із посиланням на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17), відмовлено у стягненні суми заборгованості

за відсотками у розмірі в 21 332, 98 грн у зв`язку із недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог, має виняткове значення для

АТ КБ «ПриватБанк», що є одним із найбільших банків України, а також має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року задовольнити.

Поновити акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду

від 17 липня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников