РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2019 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Кострової О.В.,
Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити.
Відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином причини неявки суду не відомі.
Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За ч.1, 2 ст. 20 ЗУ «Про Туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.
До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.
Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник, зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно із ч.5 статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Частиною 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Також частиною першою статті 33 Закону України "Про туризм" встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом.
Судом встановлено, що згідно договору про надання туристичних послуг №26/01-4 від 26.01.2018р. турагент «Парадиз-Тур Люкс» Гавриловська І.П., ФОП в особі директора Гавриловської І.П., що діє від імені, під контролем та за дорученням ТОВ «Оазіс Тревел Україна» на підставі Агентського договору №2017/3899 від 27.02.2017року та ОСОБА_1 , що діє від свого імені та від імені і на користь осіб, які уповноважили його на укладання даного договору, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_5 уклали цей договір, яким туроператор зобов`язався організувати тур в ОСОБА_6 з 05.07.2018року по 12.07.2018року, який включає в себе такий комплект туристичних послуг: бронювання авіаквитків на літак, що слідує за маршрутом Харків-Монастир-Харків, дата вильоту 05.07.2018року з аеропорту Харків о 14.40 год., дата вильоту 12.07.2018року з аеропорту м. Монастир в 07.40 год.; розміщення в готелі Mirage Beach Club (ex. Club Med), екскурсійна програма, медичне страхування тощо.
Згідно п. 2.6.1 туроператор зобов`язується організувати тур на дві особи в Тунис Хаммамет з 05.07.2018р. по 12.07.2018р.
Однак, доказів перерахування зазначених коштів ФОП ОСОБА_4 туроператору ТОВ «Оазіс Тревел Україна» суду не надано.
Також не надано суду Агентського договору №2017/3899 від 27.02.2017року тур агента «Парадиз-Тур Люкс» ФОП ОСОБА_4 та Туроператора ТОВ «Оазис Тревел України», про який зазначено у договорі про надання туристичних послуг № 26/01-4 від 26.01.2018року.
Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.
Тобто, належним та допустимим доказом того, що ФОП Гавриловською І.П. діє від імені, підконтролем та за дорученням ТОВ «Оазис Тревел України» є агентський договір, який суду не наданий, клопотання про його витребування не заявлялось ( суд роз`яснював таке право та акцентував увагу на агентському договорі).
У додаткових поясненнях позивач зазначає, що відповідач та третя особа письмово не повідомили позивача про скасування вильоту, а лише ФОП ОСОБА_4 повідомила по телефону про відміну вильоту та запропонувала змінити дату вильоту, на що позивач не погодився.
На підтвердження скасування вильоту позивачем надано роздруківку з інтернет сторінки Туроператора ТОВ «Оазис Тревел України» на якій розміщено лист туроператора.
Однак судом не приймається зазначений доказ як підтвердження посилання позивача на скасування вильоту оскільки зі змісту листа вбачається, що авіакомпанія Браво в односторонньому порядку відмовилась від виконання договору чартерних перевезень, однак з квітня 2018року авіакомпанія Браво за замовленням туроператора Оазіс Тревел Україна здійснила біля 64 рейсів.
Суду не надано доказів, що саме рейс, яким мав летіти позивач був скасований.
Крім того згідно п.3.5 договору про надання туристичних послуг № 26/01-4 туроператор не несе відповідальність за негативні наслідки і не відшкодовує збитки, які виникли в результаті подій і обставин, що знаходяться поза сферою його компетенції, а також за дії або бездіяльність третіх осіб, а саме зокрема дії перевізників- зміна, затримка, скасування відправлення авіарейсів та пов`язані із цим зміни обсягу та строків туру.
Будь- яких інших доказів порушення відповідачем умов договору та не ненадання позивачу туристичних послуг суду надано не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Як вбачається зі ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Враховуючи, що суду не надано доказів, що ФОП ОСОБА_4 . діяла від імені, і як посередник між ТОВ «Оазис Тревел України» та позивачем, що саме вказане товариство порушила умови договору та законодавство в галузі туристичної діяльності і не надало туристичні послуги позивачу, внаслідок чого підстав для розірвання договору, відшкодування матеріальних збитків, моральної шкоди та стягнення пені , передбаченої ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд не вбачає..
Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Київський районний суд м. Харкова.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення виготовлений 27.08.2019року.
Суддя Н.М. Бородіна