Дата документу 10.01.2019 Справа № 314/4026/17
ЗапорізькИЙ Апеляційний суд
Є.У. № 314/4026/17 Головуючий у І-й інстанції: Капітонов Є.М.
Провадження № 22-ц/807/239/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» (нова назва АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК») (далі ОСОБА_4) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.12.2010 року, яка станом на 31.07.2017 року склала 25691,78 грн., з якої заборгованість по кредиту 871,87 грн., відсотки за користування кредитом 19620,30 грн., заборгованість за пенею та комісією 3500,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 1199,61 грн.; стягнути судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 24.12.2010 між сторонами було укладено кредитний договір № Б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на загальну суму 900,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору Відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, виконати інші зобов'язання згідно умов договору. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 31.07.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 25691,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 червня 2018 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, адреса проживання: 70035, Запорізька область, Вільнянський район, с. Матвіївка, вул. Леніна, буд. 277, НОМЕР_2 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 03.10.2001 року) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) заборгованість за кредитним договором № Б/н від 24.12.2010 в розмірі 23992 (двадцять три тисячі девятсот девяносто дві) гривень 17 коп., що складається з: 871,87 гривень заборгованість за кредитом; 19620,30 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3500,00 гривень заборгованість за пенею та комісією.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, адреса проживання: 70035, Запорізька область, Вільнянський район, с. Матвіївка, вул. Леніна, буд. 277, НОМЕР_2 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 03.10.2001 року) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_3 просила рішення суду першої скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Банка задовольнити частково (змінити рішення).

В апеляційній скарзі посилається на неправильний розрахунок грошових сум, які підлягали стягненню.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За ст. 263 судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не повною мірою відповідає зазначеним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.12.2010 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № Б/н (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 900, 00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору Відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, виконати інші зобов'язання згідно умов договору. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 25691, 78 гривень, що складається з: 871, 87 гривень заборгованість за кредитом; 19620, 30 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3500, 00 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 1199, 61 гривень штраф (процентна частина); та підтверджується розрахунком заборгованості станом на 31.07.2017.

З посиланням на положення ч.1 ст. 1054 ЦК України, ст. 526 , ч.1 ст. 546 та ч.1 ст. 1050 ЦК України, суд першої інстанції правомірно частково задовольнив позов, виключивши можливість подвійно відповідальності та відмовивши у позові в частині стягнення штрафу.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що суд не врахував що після 1 березня 2015 року весь кредит став простроченим, тому що відповідно до п. 2.1.1.12.4 та 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг останнім днем повернення кредиту є 221 день з моменту виникнення заборгованості.

Тому, на думку відповідача, саме зі спливом цього періоду тобто з 2.3.2015 року мало припинитися нарахування відсотків.

Таке твердження відповідача ґрунтується на Умовах укладеного між сторонами договору виходячи з того, що п. 2.1.1.12.4. та п 2.1.1.12.6.4 зазначених умов передбачено умови переведення кредиту у статус простроченого, а відтак і припинення нарахувань відповідних процентів.

Судова колегія звертає увагу і на те, що відповідач посилалася на пропуск позивачем строку позовної давності, зазначаючи про те, що з серпня 2014 року припинила вносити будь-які платежі.

Судова колегія враховує, що, відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб'єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

З матеріалів справи та наданих позивачем виписок з рахунків вбачається, що протягом дії договору відповідач порушувала його умови, перерви між внесеними грошовими сумами становили тривалий час, а останній платіж зроблений 2 серпня 2014 року, тоді як з позовом позивач звернувся лише в жовтні 2017 року з пропуском встановленого законом трирічного строку звернення до суду.

Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, необхідно дійти висновку, що об'єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб'єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Разом з тим, відповідач частково визнає позов, що вбачається з наданого нею відзиву на позовну заяву, за яким вона частково згодна з позовом зазначаючи що має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 871 гр. 87 коп. а також визнає заборгованість за відсотками у розмірі 482 гр., яка розрахована нею з урахуванням Умов та Правил надання банківських послуг та визнає штраф у сумі 67, 70 гр. та 500 гр.

Наданий відповідачем розрахунок узгоджується з умовами кредитування та не суперечить закону.

За п. 4 ст. 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки судом встановлено, що відповідач визнає частково позов, то судова колегія вважає можливим змінити оскаржуване судове рішення та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в межах визнаного нею позову в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування ним.

В іншій частині позов не підлягає задоволенню у звязку з пропуском строку позовної давності а також у звязку з врахуванням сталої судової практики щодо нарахування та стягнення процентів від суми позики (кредиту) після спливу строку кредитування.

Так, відповідно до висновків, зроблених у Постанові ОСОБА_5 Верховного Суду 28 березня 2018 року (Справа № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18), (1.3) щодо нарахування та стягнення процентів від суми позики (кредиту) після спливу строку кредитування, зроблений висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. З огляду на вказане ОСОБА_5 Верховного Суду відхилили аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

Відтак позов підлягає частковому задоволенню., а оскаржуване судове рішення зміні з виключенням з нього стягнення заборгованості за пенею та комісією та зменшення заборгованості по процентам за користування кредитом до меж визнання позову.

Відповідно підлягає зміні і розмір стягненого з відповідача судового збору за положеннями ст. 141 ЦПК, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов заявлено на 25 691,78 гр., а задоволений він на 1353,94 гр. що становить 5% від заявлених вимог, тож судовий збір, стягнений з відповідача має бути відповідно зменшений (1600х5:100).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 червня 2018 року у цій справі змінити.

Зменшити розмір стягненої з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, адреса проживання: 70035, Запорізька область, Вільнянський район, с. Матвіївка, вул. Леніна, буд. 277, НОМЕР_2 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 03.10.2001 року) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) заборгованості за кредитним договором № Б/н від 24.12.2010 в до суми розмірі 1353,94 гр. (одна тисяча триста пятдесят три гр. 94 коп.), з якої: 871,87 гривень становить заборгованість за кредитом; 482 ,07 заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

В частині стягнення заборгованості за пенею та комісією у задоволенні позову відмовити.

Зменшити розмір стягнення з ОСОБА_3 судового збору до в розмірі 80 (вісімдесяти гр. 00 коп.).

В іншій частині оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 січня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

ОСОБА_2