У Х В А Л А

02.01.2019 Справа №2-4972/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участі секретаря судового засідання Созанської Т.І.

скаржника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника ДВС ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі скаргу ОСОБА_1, особа чиї дії оскаржуються Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, заінтересовані особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконною, скасування постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_6.

В обґрунтування скарги вказала, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2011року у справі №2-4972/11 стягнуто із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на її користь 5000 доларів США, що станом на 22.08.2011р., за офіційним курсом НБУ, становить 39 850грн. На підставі даного рішення, судом було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, проте жодних дій протягом 4 років (з 03 жовтня 2011 рік по 30 грудня 2015 рік) щодо виконання рішення суду не вчинялось, фактичне виконання рішення суду від 22.08.2011року за відкритим виконавчим провадженням №48054657 почало виконуватись лише з 30 грудня 2015 року. За підсумками відкритого виконавчого провадження протягом більш ніж 7 років по даному рішенню суду станом на 27.04.2018 рік було стягнуто на її користь суму коштів в розмірі 39 655грн. 23 коп., які враховуючи коливання курсу валют були конвертовані у 1510,03 доларів США, згідно офіційних курсів НБУ, що діяли на день зарахування (сплати) коштів боржником. 27 квітня 2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_7 Віталіївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, підставою для повернення виконавчого документу стягувачеві зазначено сплату боржником боргу повністю, виконавчого збору та витрат по утриманню в повному розмірі. Скаржник вважає, що постанова про повернення виконавчого документа винесена державним виконавцем передчасно, так як відповідно до рішення стягненню підлягають 5000 доларів США, суми сплачені боржником протягом кількох років разом складають 39 655 грн.23 коп., що еквівалентно 1510,03 доларів США (згідно курсу НБУ, встановленого для відповідної валюти на день здійснення платежу).

У судовому засіданніскаржник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили скаргу задовольнити.

Представник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо вирішення скарги поклалася на думку суду.

Заінтересовані особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Вирішуючи скаргу суд виходить з наступного.

Суд розглядає справи керуючись принципом диспозитивності не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

В порядку розділу VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень", ст. 447 ЦПК України, передбачене право сторін виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою в разі, якщо вони вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п.7 Постанови №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року, розяснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22.08.2011 року із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 стягнуто 5000 доларів США, що станом на 22.08.2011 рік, за офіційним курсом НБУ, становить 39 850 гривень, сплачених в рахунок вартості квартири за нікчемним правочином попереднім договором від 02 липня 2009року.

На підставі вказаного рішення 13.10.2011року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист №2-4972/11.

На виконанні в Тернопільському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебувало виконавче провадження №48054657 з примусового виконання виконавчого листа №2-4972/11, виданого Тернопільським міськрайонним судом 13.10.2011року про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 5000 доларів США, що станом на 22.08.2011 рік, за офіційним курсом НБУ, становить 39 850 гривень, сплачених в рахунок вартості квартири за нікчемним правочином попереднім договором від 02 липня 2009року.

Як вбачається із виписок ПАТ КБ «Приватбанк» по надходженням по картці ОСОБА_1 та виписок із офіційного сайту НБУ щодо курсу валют:

30 грудня 2015 року боржником ОСОБА_5 перераховано суму коштів в розмірі 1989 грн. 66 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 83, 63 доларів США. (1$ = 23,79 грн.)

15 березня 2016 року боржником ОСОБА_5 перераховано суму коштів в розмірі 11851 грн. 45 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ - 447, 05 доларів США. (1$ = 26.51 грн.)

06 квітня 2016 року боржником ОСОБА_5 перераховано суму коштів в розмірі 1209 грн. 26 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 46, 39 доларів США. (1$ = 26.07 грн.)

23 червня 2016 року боржником ОСОБА_5 перераховано суму коштів в розмірі 663 грн. 45 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 26, 65 доларів США. (1$ = 24.89 грн.)

23 червня 2016 року боржником ОСОБА_5 перераховано суму коштів в розмірі 706 грн. 13 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 28, 37 доларів США. (1$ = 24.89 грн.)

09 листопада 2016 року боржником ОСОБА_5 перераховано суму коштів в розмірі 4077 грн. 32 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 153, 51 доларів США. (1$ = 25.56 грн.)

09 грудня 2016 року боржником ОСОБА_5перераховано суму коштів в розмірі 900 грн. 64 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 34, 95 долара США. (1$ = 25.77 грн.)

09 березня 2017 року боржником ОСОБА_5 перераховано суму коштів в розмірі 1208 грн.97 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 44, 86 долара США. (1$ = 26.95 грн.)

07 квітня 2017 року боржником ОСОБА_5 перераховано суму коштів в розмірі 1099 грн. 08 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 40, 55 долара США. (1$ = 27.10 грн.)

15 травня 2017 року боржником ОСОБА_5 перераховано мені суму коштів в розмірі 2417 грн. 95 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 91, 34 долара США. (1$ = 26.47 грн.)

06 червня 2017 року боржником ОСОБА_5 перераховано суму коштів в розмірі 1208 грн. 97 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 46, 00 доларів США. (1$ = 26.28 грн.)

04 серпня 2017 року боржником ОСОБА_5 перераховано суму коштів в розмірі 5161 грн. 09 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 199, 42 доларів США. (1$ = 25.88 грн.)

10 жовтня 2017 року боржником ОСОБА_5 перераховано суму коштів в розмірі 7161 грн. 26 коп., що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ 267, 31 долара США. (1$ = 26.55 грн.)

Відповідно до ч.5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

27 квітня 2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_7 Віталіївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, постанова про закінчення виконавчого провадження винесена державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, за період перебування виконавчого листа №2-4972/11, виданого Тернопільським міськрайонним судом 13.10.2011року, на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області боржником ОСОБА_5 сплачено суму коштів в розмірі 39 655грн. 23коп., що фактично згідно офіційних курсів НБУ, який діяв на день зарахування (сплати) коштів боржником становить 1510,03 доларів США.

Таким чином боржником ОСОБА_5 не погашено заборгованість в розмірі 3489,97 доларів США, оскільки згідно рішення суду та виконавчого листа підлягало стягненню 5000 доларів США.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобовязання, виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобовязання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню за виконавчим листом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом повинне було здійснюватися в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні богу в іноземній валюті визначені у статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положення частини третьої статті 53 Закону України «Про виконавче провадження», у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення в боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобовязання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобовязанням в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначених статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобовязання за виконавчим документом у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу.

Зазначеного правого висновку дійшов Верховний суд України у постанові від 01.11.2017 року по справі № 6-1063цс17 .

Як зазначає ЄСПЛ в рішенні «ОСОБА_9 проти України» (заява № 40450/04):

«51. Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "ОСОБА_10 проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

52. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу ( 994_535 ) (див., серед інших джерел, згадане вище рішення у справі ОСОБА_11.) 980_223 …..

53. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (див. рішення у справі "Бурдов проти Росії", N 59498/00, ECHR 2002-III). Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування (див. рішення у справі "Райлян проти Росії" (Raylyan v. Russia), N 22000/03, п. 31, від 15 лютого 2007 року).

Таким чином, при розгляді скарги, суд встановив, що державний виконавець при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2018року у виконавчому провадженні № 48054657, не виконав приписів положень Закону України Про виконавче провадження щодо вжиття усіх передбачених законом заходів спрямованих на виконання рішення суду в повному обсязі, наведене свідчить про неправомірність дій державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_6, так як останньою не взято до уваги те, що стягненню підлягає борг в іноземній валюті, а боржник виконуючи зобовязання за виконавчим документом, погашав заборгованість протягом тривалого періоду у національній валюті.

Відтак аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що права скаржника підлягають захисту шляхом визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2018 року, та поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4972/11, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 13.10.2011 року, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 5000 доларів США, що станом на 22.08.2011 року, за офіційним курсом НБУ становить 39850 гривень, сплачених в рахунок вартості квартири за нікчемним правочином - попереднім договором від 02.07.2009 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною, скасувати постанову державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2018 року, та поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4972/11, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 13.10.2011 року, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 5000 доларів США, що станом на 22.08.2011 року, за офіційним курсом НБУ становить 39 850 гривень, сплачених в рахунок вартості квартири за нікчемним правочином - попереднім договором від 02.07.2009 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ятнадцять днів з дня складання повного тексту ухвали, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали, апеляційної скарги.

Головуючий суддяОСОБА_11