З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер: 704/915/18
Номер провадження:2/704/86/19
10.01.2019 року м. Тальне
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді Міщенко К.М.,
при секретарі Самсоновій І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-
Позивач звернувся в суд до відповідача з позовом про стягнення коштів. На підставу своїх вимог посилається на те, що він 01.09.2016 року позичив відповідачці кошти в сумі 113541 грн. на строк до 01.03.2017 року. На підтвердження передачі грошей відповідачка власноруч в присутності двох свідків написала розписку про отримання грошей. Однак, відповідачка своє зобовязання повернути гроші до 01.03.2017 року не виконала. На неодноразові звернення позивача щодо повернення коштів відповідачка не реагує, в звязку з чим позивач звертається до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачки кошти в сумі 113541 грн., стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору.
Позивач до початку судового засідання подав заяву в якій позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив та просив суд справу розглядати за її відсутності.
В судове засідання відповідачка не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не зявились, у звязку з чим в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши докази, надані по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного.
Відповідно до розписки складеної 01.09.2016 року ОСОБА_2 та наданою ОСОБА_1, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 в борг гроші в сумі 113541 грн. терміном на 6 місяців з дня складання розписки, зобовязалася повернути гроші до 01.03.2017 року.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як вбачається з приписів ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором.
З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи, підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.
Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою.
З оглянутої судом наданої позивачем розписки від 01.09.2016 року вбачається, що відповідач отримала від позивача в борг гроші в сумі 113541 грн. терміном на 6 місяців з моменту складення розписки та зобов'язується повернути позивачу кошти до 01 березня 2017 року.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір, що підтверджуються квитанцією №39 від 25.07.2018 року в сумі 1135,41 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, борг згідно розписки в розмірі 113541 (сто тринадцять тисяч пятсот сорок одна) грн.
Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 1135 (тисячу сто тридцять пять) грн. 41 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя К.М. Міщенко