Провадження № 2/641/408/2019 Справа № 641/7393/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді- Чайка І.В.,

за участю секретаря Дрокіної С.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 641/4393/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа : Товариство з додатковою відповідальністю « Страхове товариство « Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3, третя особа : Товариство з додатковою відповідальністю « Страхове товариство « Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 53438,53 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22.05.2018 року в м. Харкові по пр-ту Героїв Сталінграда, 131 відповідач по справі керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримавшись безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який був припаркований на узбіччі дороги та власником якого є позивач по справі. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року відповідача по справі було визнано винним у скоєні вказаного ДТП та його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, чим останньому було завдано матеріальну шкоду, яка згідно висновку автотоварознавчої експертизи, становить 51438, 53 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 2000,00 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.11.2018 року провадження по вищевказані справі було відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви, просив позов задовольнити в повному обсязі та вказав, що позивач звертався до страхувальника відповідача із повідомленням про настання страхового випадку та із заявою про відшкодування збитків, однак у встановлені законом строки страхове відшкодування не було сплачено позивачу. Крім того, з мережі інтернет стало відомо, що ТДВ «Страхове товариство « Домінанта» є неплатоспроможною та набуло чинності рішення Нацкомфінпослуг про анулювання ліцензій та здійснення страхового відшкодування. Таким чином, представник позивача вважає, що завдана позивачу шкода повинна бути відшкодована винною особою, тобто відповідачем по справі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов до суду не подав.

Представник третьої особи - ТДВ « Страхове товариство « Домінанта» про місце, день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив та письмових пояснень до суду не подав.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного .

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

Відповідно до ч.1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайного або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Закону України « Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору).

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією)

Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності)

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( Далі Закон) Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до статті 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року, відповідача по справі визнано винним у скоєнні ДТП, що сталося 22.05.2018 року в м. Харкові по пр-ту Героїв Сталінграда, 131 за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля НОМЕР_2. ( а.с. 7)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля НОМЕР_2 є позивач по справі. ( а.с.8)

Згідно страхового полісу серії № АМ/1571923 страховиком відповідача зі страховим лімітом за шкоду, спричинену майну 100 000 грн., на момент вчинення вказаного ДТП була третя особа по справі ТДВ« Страхове товариство « Домінанта». ( а.с.11)

23.05.2018 року позивач звернувся до ТДВ« Страхове товариство « Домінанта» з вимогою відшкодувати спричинену йому матеріальну шкоду ( а.с.9,10), однак, як вказує позивач та його представник, до теперішнього часу завдана йому шкода не була відшкодовано.

Згідно висновку № 35С від 23.08.2018 року судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження при ДТП становить 51438,53 грн. ( а.с.10-34)

Виходячи з наведеного, суд не може погодитися з вимогою позивача щодо покладення обов*язку з відшкодування шкоди на відповідача по справі, тому що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 22 Закону, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Доказів того, що ТДВ« Страхове товариство « Домінанта» є неплатоспроможною та його ліцензія на здійснення страхового відшкодування анулювана, матеріали справи не містить.

Виходячи з наведеного, суд роз*яснює позивачу та його представнику право звернутися до суду з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У судовому засіданні представнику позивача роз*яснювалося право, передбачене ч.1 ст. 51 ЦПК України про залучення до участі у справі страхової компанії в якості співвідповідача, але позивач та його представник таким правом не скористалися, та представник на наполягав на тому, що майнову відповідальність за спричинену шкоду повинна нести саме особа, яка визнана винуватою у вчиненні ДТП.

З огляду на вказане суд не погоджується з доводами позивача та його представника, оскільки саме на третю особу по справі як на страховика відповідача покладений відповідний обов'язок у межах суми страхового відшкодування.

Такий висновок суду повністю узгоджується з висновком, зробленим Великою Палатою Верховного Суду, викладеній в постанові від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, який суд у відповідності до ч. 4 ст. 263 повинен враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи, що Полісом № АМ/1571923, укладеним між ТДВ« Страхове товариство « Домінанта» та відповідачем не встановлена сума франшизи, то суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову в частині суми франшизи.

Крім того, оскільки чинним цивільним законодавством прямо передбачено особу, яка несе майнову відповідальність за шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою особою, яка уклала із страховиком договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров*ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, вказана особа не була притягнута до участі у справі у якості відповідача, не досліджувалися обставини можливості її відповідальності у даному випадку, суд вважає, що у позові до ОСОБА_3 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України , у зв*язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю « Страхове товариство « Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - залишити без задоволення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3.

Представник позивача - ОСОБА_1, діє на підставі довіреності від 28.09.2018 року,адреса проживання: м. Харків, Мерефянське шосе, 24 кв. 18, РНОКПП в матеріалах справи відсутній .

Відповідач - ОСОБА_3, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_4.

Третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю « Страхове товариство «Домінанта», адреса місцезнаходження : м. Київ, пров. Індустріальний, 23 , .

Повний текст рішення по справі складено 11 січня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_4