Провадження № 2-о/522/10/19
УХВАЛА

14 січня 2019 року Суддя Приморського районного суду м. Одеса Чернявська Л.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Приморський районний відділ в м.Одесі УДМС України в Одеській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Із змісту поданої заяви вбачається, що заявник просить встановити факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року.

Ухвалою судді від 26 листопада 2018 року заява залишена без руху, оскільки

Відповідно дост. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Заявник в заяві зазначив, що він проживає в АДРЕСА_1, проте доказів суду не надав, що позбавляє можливості визначитись з підсудністю справи саме цьому суду.

Суду не наданий документ, який підтверджує факт звернення заявника до компетентного органу.

Крім того, в порушення п. 1 ч.1 ст.318 ЦПК України в заяві конкретно не зазначено з якою метою саме заявник звертається до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

22 грудня 2019 року копія зазначеної ухвали отримана заявником, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення повідомлення.

Однак, до теперішнього часу заявником не усунуті недоліки, визначені судом.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, через не усунення в виявлених судом недоліків, вважаю, що заява підлягає поверненню та визнання її не поданою.

Також суд повідомляє позивача про те, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно п.4 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу.

Механізм повернення коштів регламентовано порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затвердженого наказом міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 202 від 23.02.2015 (далі - Порядок).

Зокрема відповідно до п. 5 Порядку, у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал квитанції про сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Приморський районний відділ в м.Одесі УДМС України в Одеській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року вважати неподаною та повернути.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області, , місцезнаходження: вул. Черняховського, 6, м.Одеса повернути ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, сплачену суму судового збору в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок, що підтверджується квитанцією № 36 та 30 березня 2016 року на суму 6338,79 гривень, що підтверджується квитанцією № ПН5663.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів дня її отримання.

Суддя Л.М.Чернявська

"14" січня 2019 р.