Ухвала

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 750/8669/17

провадження № 61-10623св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія»,

третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 20 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Євстафіїва О. К., Страшного М. М., Шарапової О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (далі - ПАТ «Українська інноваційна компанія»), за участю третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу.

Позовна заява мотивована тим, що 17 вересня 2015 року позивач уклав з відповідачем, який до реорганізації мав назву публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Український інноваційний банк»), договір, згідно з яким він розмістив у відповідача вклад у сумі 9 000,00 дол. США, процентна ставка - 10 % річних, до 19 жовтня 2015 року без можливості повернення вкладу протягом строку дії договору, з умовою його автопролонгації на строк, що дорівнює попередньому строку дії договору, якщо вкладник не вимагає повернення вкладу в день його закінчення.

На підставі постанови правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року № 934 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) 24 грудня 2015 року прийнято рішення № 239, яким у ПАТ «Український інноваційний банк» запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення його з ринку.

На виконання частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 29 березня 2016 року Фонд виплатив ОСОБА_3 200 000,00 грн компенсації вкладу за вищевказаним договором.

Оскільки постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року, яка залишена без змін судами апеляційної й касаційної інстанцій, визнано незаконною зазначену постанову правління Національного банку України та рішення Фонду, позивач вважав, що між сторонами у справі є договірні відносини, а відповідач повинен повернути позивачу залишок вкладу у сумі 1 389,69 дол. США, що є різницею між розміром неповернутого вкладу і його компенсацією у сумі 200 000,00 грн, виплаченою Фондом, яка на дату її виплати становила 7 610,31 дол. США, проценти за вкладом, виходячи з його суми 9 000,00 дол. США, за період з 19 грудня 2015 року до 28 березня 2016 року у розмірі 248,36 дол. США і проценти за період з 29 березня 2016 року до 07 вересня 2017 року, виходячи з суми вкладу 1 389,69 дол. США, у розмірі 200,48 дол. США.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором про розміщення банківського вкладу від 17 вересня 2015 року № 10-1384899 в розмірі 1 838,53 дол. США, у тому числі: заборгованість за вкладом - 1 389,69 дол. США, заборгованість за відсотками - 448,84 дол. США.

Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь держави судові витрати в сумі 640,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що внаслідок визнання у судовому порядку незаконними постанови правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року № 934 та рішення Фонду від 24 грудня 2015 року № 239 про запровадження у ПАТ «Український інноваційний банк» тимчасової адміністрації й початку процедури виведення його з ринку між сторонами у справі діють договірні відносини, а тому виходячи з умов укладеного між сторонами договору банківського вкладу відповідач має виплатити позивачеві залишок вкладу у сумі 1 389,69 дол. США.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 20 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що скасування Верховним Судом України судових рішень, що набрали законної сили, про визнання незаконними постанови правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року № 934 та рішення Фонду від 24 грудня 2015 року № 239 про запровадження у ПАТ «Український інноваційний банк» тимчасової адміністрації й початку процедури виведення його з ринку та ухвалення рішення, яке набрало законної сили, про відмову у визнанні цих актів незаконними, має наслідком відновлення тимчасової адміністрації та процедури виведення ПАТ «Український інноваційний банк» з ринку. Саме по собі те, що останнє реорганізувалося у ПАТ «Українська інноваційна компанія» та змінило код виду економічної діяльності на суть спірних правовідносин не впливає, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк», в тому числі і за договорами банківського вкладу; відомостей про те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» перебуває в стані припинення немає, а тому ПАТ «Українська інноваційна компанія» повинно виконувати зобов'язання.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2019 року справу № 925/698/16 разом із касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Юрія» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04 грудня 2017 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 06 жовтня 2017 в частині стягнення заборгованості з публічного акціонерного товариства «Юрія» на користь публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» 18 034 815,28 грн за кредитом та 94 224,20 грн судового збору передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 302 ГПК України.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що предметом вирішення спору у цій справі є дослідження правомірності стягнення на користь ПАТ «Українська інноваційна компанія» як такого, що стало належним правонаступником прав та обов'язків ПАТ «Укрінком», шляхом зміни найменування юридичної особи з ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «Укрінком», солідарно з відповідачів спірної суми боргу, який виник унаслідок неналежного виконання боржником умов кредитного договору № 12-070201 про відкриття кредитної лінії від 05 лютого 2007 року, укладеного між ПАТ «Український інноваційний банк» та публічним акціонерним товариством «Первомайський молочноконсервний комбінат», на виконання якого укладено договір поруки від 01 серпня 2013 року № 1.

У справі, яка переглядається, правовідносини є подібними тим, що є предметом спору у справі № 925/698/16, оскільки вирішення спору залежить від того, чи є ПАТ «Українська інноваційна компанія» (ПАТ «Укрінком») належним правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк» (ПАТ «Укрінбанк»).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року прийнято до розгляду справу № 925/698/16 за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Юрія» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04 грудня 2017 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 06 жовтня 2017 року та призначено справу № 925/698/16 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження на 02 липня 2019 року.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 925/698/16.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтями 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 750/8669/17 за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», за участю третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 925/698/16.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик