233 № 233/312/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2019 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
секретаря Теліціної О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
16 січня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначила, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/10, в якій зареєстрована її донька ОСОБА_2 Більше чотирьох років ОСОБА_2 з власної волі в зазначеній квартирі не проживає, оскільки з метою працевлаштування виїхала за межі України. Реєстрація відповідачки в квартирі має наслідком порушення її прав як власниці, впливає на можливість оформити субсидію, у звязку з чим ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/10.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та зазначила, що її донька ОСОБА_2 в 2014 році з власної волі змінила місце проживання та переїхала до Російської Федерації, де мешкає до теперішнього часу, наміру повертатись не має.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 з власної волі не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 приблизно напротязі чотирьох років, оскільки переїхала до Російської Федерації.
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/10 на підставі договору купівлі-продажу від 01 липня 2002 року (а.с.13).
В квартирі АДРЕСА_2, окрім власниці ОСОБА_1, зареєстрована її донька ОСОБА_2, що підтверджується довідкою ОСББ «Спутник-Костянтинівка» № 5 від 16 січня 2019 року (а.с.11), карткою реєстрації (а.с.14).
Відповідно до довідки ОСББ «Спутник-Костянтинівка» № 4 від 16 січня 2019 року (а.с.12) ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не мешкає.
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 з власної волі з 2014 року не проживає в квартирі, розташованій за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/10 без поважних причин, власницею якої є позивачка ОСОБА_1, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеної квартири.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі.
На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/10).
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення по справі виготовлений 03 квітня 2019 року.

Суддя