Справа № 309/1923/19
Провадження № 2/309/1247/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я. В.

за участю секретаря Соймик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом:

ОСОБА_1

до

Крайниківської сільської ради , третя особа без самостійних вимог Хустська державна нотаріальна контора

про визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Крайникіської сільської ради, третя особа без самостійних вимог Хустська державна нотаріальна контора про визнання права власності..

Позовні вимоги позивачем вмотивовані тим, що після смерті батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 . померла його мати ОСОБА_3 . Даний будинок батьки спільно придбали відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.1973 р. як колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_2 , про що свідчить реєстровий напис Хустського бюро інвентаризації№ 244 від 14.03.2001 року. За час життя батьки не виготовили свідоцтво про право власності на будинок.

Звернувшись до Хустської державної нотаріальної контори із питанням прийняття спадщини за померлими батьками, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину йому оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний житловий будинок.

Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Крайниківської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Представник Хустської ДНК в судове засідання не зявився, надіслали заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

В зв`язку із цим суд, враховуючи письмові заяви сторін , вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи без їх участі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла до 16.12.1993 року, двір може мати статус колгоспного за умови, якщо члени двору працюють у колгоспі.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років поспіль до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (у цей строк не включаються час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, а також хвороба). Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.1973 р., який посвідчено Хустською державною нотаріальною конторою вбачається, що право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_2 ,

У зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства за колгоспним двором, членом якого на момент припинення існування колгоспних дворів був батько позивача, відтак на підставі закону він був власником цього будинку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України та п.п. 3.21 п. З глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, позивач вважається такою, що прийняла спадщину за своїм чоловком як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і не заявив відмови від неї.

Відповідно до довідок виданих виконкомом Крайниківської сільської ради від 01.07.2019 р. станом на день смерті батька позивача ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 спільно проживала з ним дружина ОСОБА_3 , а на день смерті матері ОСОБА_3 спільно проживав з нею позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 328,392,1216, 1218, 1223, 1241,1268 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 мешканцем АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30 серпня 2019 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.