Дата документу 11.02.2019
Справа № 334/3135/18
Провадження № 2/334/674/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді Баруліной Т.Є.

при секретарі Сагайдак Г.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Правобережний районний центр зайнятості м. Запоріжжя про припинення дії трудового договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Правобережний районний центр зайнятості м. Запоріжжя про припинення дії трудового договору. Свої вимоги мотивує тим, що 01 квітня 2013 року між нею та ОСОБА_3 було укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю (зареєстрований Правобережним РЦЗ за №08591300), який на даний час розірваний але не знятий з реєстрації в службі зайнятості. Трудові відносини між нею та ОСОБА_3 по даному договору фактично припинені, що підтверджується записом в її трудовій книжці про те, що її звільнено з посади помічника нотаріуса згідно п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України за угодою сторін та записом сторін в трудовому договорі.

25 липня 2013 року Головним управлінням юстиції у Запорізькій області було видано Наказ № 201/05 про припиненням нотаріальної діяльності позивачки ОСОБА_2, як приватного нотаріуса.

На час укладання трудового договору місце проживання ОСОБА_3 було зареєстровано разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1, але вона виїхала з цієї адреси та її місце проживання на цей час позивачці не відомо.

Через відсутність звязку із ОСОБА_3 позивачка не має можливості забезпечити її явку до Правобережного районного центру зайнятості для знаття з реєстрації трудового договору укладеного 01 квітня 2013 року.

29.01.2018 року позивачка звернулася із заявою про зняття з реєстрації трудового договору до начальника Правобережного районного центра зайнятості м. Запоріжжя. В заяві зазначила про причини неможливості прибуття ОСОБА_3 до центра зайнятості. Також до заяви було додано акт про не проживання від 26.01.2018 року, трудовий договір від 01 квітня 2013 року, копія трудової книжки ОСОБА_4, копія трудової книжки ОСОБА_3, копія Наказу ГУЮ у Запорізькій області від 25.07.2013 року №201/05. Відповідно до відповіді Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя, за відсутності ОСОБА_3 неможливо зняти з реєстрації трудовий договір.

Позивачка просить: припинити дію трудового договору від 01.04.2013 року, укладений між нею та ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 дала пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Представник Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечення не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 01 квітня 2013 року між ОСОБА_2, як приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та ОСОБА_3 було укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю.

01 липня 2013 року ОСОБА_3 була звільнена з посади помічника нотаріуса згідно п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України за угодою сторін. В належній їй трудовій книжці та в трудовому договорі було зроблено відповідний запис про звільнення.

25 липня 2013 року Головним управлінням юстиції у Запорізькій області було видано Наказ № 201/05 про припиненням моєї нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

На час укладання трудового договору місце проживання ОСОБА_3 було зареєстровано разом з позивачкою за адресою АДРЕСА_1.

З 01 серпня 2014 року, ОСОБА_3 не проживає за вказаною адресою, що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом про не проживання особи за місцем реєстрації. Звязок у позивача з відповідачкою відсутній, тому забезпечити її явку до Правобережного районного центру зайнятості для знаття з реєстрації трудового договору укладеного 01 квітня 2013 року позивачка не має можливості.

29.01.2018 року позивачка звернулася із заявою про зняття з реєстрації трудового договору до начальника Правобережного районного центра зайнятості м. Запоріжжя надавши докази припинення трудових відносин з відповідачкою та акт про не проживання особи за місцем реєстрації. У відповіді на заяву Правобережний районний центр зайнятості м. Запоріжжя повідомив, що неможливо зняти з реєстрації трудовий договір за відсутності ОСОБА_3.

На підставі ч.1 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (проведення антитерористичної операції та терміновий виїзд за межі України), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Підстави для припинення трудового договору визначені ст.36 КЗпП України. Так, підставами припинення трудового договору є в тому числі угода сторін (п. 1 ч. 1 ст.36 КЗпП України).

На підставі п.1 ч.1 ст.232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються.

Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року за № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за № 554/5745, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише у разі звернення обох сторін (роботодавця, працівника) та при наявності належних документів.

Згідно з Наказом міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

Згідно з п.17 Форми трудового договору між працівником i фізичною особою розірвання трудового договору повинно бути підтверджено підписами сторін трудових відносин. Отже, записи фізичної особи - роботодавця про підстави припинення трудового договору, а також особисті підписи, та найманого працівника повинні стояти на трьох примірниках трудового договору.

Згідно з п.7 Порядку після звернення сторін трудових відносин до центру зайнятості та повідомлення ними про закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, відповідальна посадова особа центру зайнятості протягом трьох днів зобовязана зняти трудовий договір з реєстрації. Про це робиться відмітка в книзі реєстрації трудових договорів.

Пунктом 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту i Мінсоцзахисту від 29.07.1993 року №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110, передбачено, що трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб, субєктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, повязану з наданням послуг (кухари, няньки, водії тобто), зберігаються безпосередньо у працівників. Фізичні особи - роботодавці роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи, відповідно до укладених трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від місця реєстрації трудового договору, і засвідчуються його печаткою.

У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду, яке набрало чинності, щодо припинення дії договору.

Згідно з п. 8, 9 Порядку у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів.

Згідно з п.п. 13-15 Порядку у разі, коли документи, що подаються для реєстрації чи зняття з реєстрації трудового договору, не відповідають встановленим вимогам, центр зайнятості повертає їх без вчинення будь-яких дій із зазначенням причини. Записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою.

Отже, для зняття трудового договору з реєстрації роботодавець має виконати певні передбачені Порядком дії. Одних лише дій працівника для цього недостатньо.

В судовому засіданні встановлено, що трудові відносини між позивачем та відповідачем було припинено, однак позивач не може зняти трудові договори з реєстрації у центрі зайнятості. Разом з тим суд приймає до уваги, що, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлений можливості самостійно зняти трудові договори з реєстрації і захистити своє порушене право. Позивач позбавлений можливості припинити трудові відносини з відповідачем у встановленому законом порядку, так як останній на таку пропозицію не реагує. Будь-яких заперечень чи спростувань позиції позивача відповідачем не надано та не здобуто в судовому засіданні, отже суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині припинення трудового договору.

Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

За таких обставин суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає необхідним з 01 липня 2013 року припинити дію трудового договору, укладеного між сторонами 01.04.2013 року.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 9-13, 77, 81, 229, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст.38, 232, КЗпП України, Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 № 260, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Правобережний районний центру зайнятості - задовольнити.

Припинити дію трудового договору з 01 липня 2013 року, який було укладено 01 квітня 2013 року між ОСОБА_2, як приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу небуло подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 21.02.2019 р.

Суддя: Баруліна Т. Є.