Ухвала

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 753/5719/13-ц

провадження № 61-25349св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 29 червня 2017 року у складі колегії суддів: Саліхова В. В., Прокопчук Н. О., Семенюк Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила поділити спільне майно подружжя, а саме: земельну ділянку № НОМЕР_1 садового товариства « Восход » у Дарницькому районі м. Києва, виділивши за позивачем в натурі Ѕ частини вказаної земельної ділянки та визнати за нею право власності на Ѕ частини.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року позов задоволено частково. Визнано у порядку поділу майна за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини земельної ділянки АДРЕСА_4» у Дарницькому районі м. Києва, загальною площею 0,0596 га. Припинено у порядку поділу майна право власності ОСОБА_2 на Ѕ частини земельної ділянки АДРЕСА_4» у Дарницькому районі м. Києва, загальною площею 0,0596 га. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати у сумі 3 220,00 грн та витрати пов`язані з публікацією оголошення в газеті «Хрещатик» у сумі 393,12 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що земельна ділянка була придбана під час перебування сторін в офіційному шлюбі, за спільні кошти, а тому на підставі статті 60 СК України належить їм на праві спільної сумісної власності. Водночас, відмовляючи в задоволенні вимоги про виділення в натурі Ѕ частини вказаної земельної ділянки, суд першої інстанції зазначив, що з позовної заяви ОСОБА_4 не зрозуміло який саме варіант виділу частини земельної ділянки остання пропонує, з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи, з метою визначення вартості земельної ділянки і варіантів її поділу позивачка не зверталась.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва 29 червня 2017 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено. Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 3 333,00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 зазначила, що на час розгляду цієї справи відповідач ОСОБА_2 тяжко хворів, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті відповідача відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, зі спірної земельної ділянки 0,0596 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 (садове товариство «Восход»), кадастровий номер :90:810:0020 . Спадкоємцем зазначеної земельної ділянки за законом є ОСОБА_6 - рідна сестра померлого (особа, яка подала апеляційну скаргу). При зверненні за реєстрацією права власності на будинок, який знаходиться на вказаній земельній ділянці, їй стало відомо про заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року, яким за позивачем визнано право власності на Ѕ частини спірної земельної ділянки. Оцінюючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що необізнаність відповідача про розгляд цієї справи завадили суду першої інстанції з`ясувати, як підстави набуття спірного майна, так і з`ясувати джерело походження коштів, за які воно було придбано.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 29 червня 2017 року, в якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального правата порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_6 на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 1 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 636, 00 грн.

У серпні 2017 року ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, у якому зазначає про відсутність підстав для скасування рішення апеляційного суду, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

У червні 2019 року ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду заяву, в якій виклала додаткові обґрунтування до касаційної скарги.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , витребувано матеріали справи з Дарницького районного суду м. Києва та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 11 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик