Справа № 603/755/18
Провадження №2/603/57/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

секретар судового засідання Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду на період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. У обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 15.03.2002 року шлюб між сторонами розірвано. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінив прізвище з «Стрільчук» на «Добрянський». 12.03.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, досягнув повноліття та продовжує навчатися у Державному вищому навчальному закладі «Прикарпатському національному університеті імені ОСОБА_5». Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, попри те, що він є працездатною, здоровою особою, що надає йому можливість працювати та утримувати сина.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що у звязку з поганим станом здоровя не працевлаштована і не має можливості повністю оплатити затрати на навчання сина, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав суду пояснив, що не взмозі виплачувати аліменти у заявленій позивачем сумі, оскільки він не працевлаштований, на його утриманні перебувають ще двоє дітей, які навчаються, має проблеми зі здоровям, погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у сумі 600 700 грн.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно даних ОСОБА_6 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2, сформованого 21.08.2018 року, сторони у справі перебували у зареєстрованому виконавчим комітетом Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області 5.11.1999 року шлюбі, який розірвано 15.03.2002 року, що також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ИД №010042 від 15.03.2002 року, згідно якого після розірвання шлюбу прізвище позивача зазначено «Добрянська».

Згідно даних ОСОБА_6 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6, сформованого 21.08.2018 року, після реєстрації шлюбу 12.07.2007 року з ОСОБА_7 (шлюб розірвано 05.05.2010 року) позивач змінила прізвище «Добрянська» на «Лесів».

За час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ИД №029180, видане 27.03.2000 року Садівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-ИД №011399, виданого 19.07.2016 року Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, змінив імя на «Добрянський Богдан Васильович», про що 19.07.2016 року складено відповідний запис №10.

Згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.10.2010 року з ОСОБА_2 присуджено стягувати аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 300 (триста) грн. щомісячно, починаючи з 28.09.2010 року і до досягнення ним повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, досягнув повноліття 12.03.2018 року і як вбачається зі змісту довідки №06-10/09-13/30 від 5.09.2018 року є студентом першого курсу освітнього рівня «бакалавр» фізико-технічного факультету спеціальності «Компютерна інженерія» (денної державної форми навчання) ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені ОСОБА_5» ІV рівня акредитації.

Відповідно до довідки №129/10-07, виданої 13.09.2018 року виконкомом Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає біля ОСОБА_1

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжуються навчання і у зв'язку із чим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Так, СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Заперечуючи позовним вимогам, відповідач посилався на незадовільний стан здоров'я та матеріальне становище, вказував на неспроможність утримувати свого повнолітнього сина.

Згідно положень статті 182 СК України та п.17 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту наданих відповідачем довідок №1717, №1720, виданих 29.12.2018 року Бучацьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Бучацькому обєднаному управлінні ПФУ в Тернопільській області і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1 452 грн. щомісяця.

Враховуючи вищенаведені обставини, стан здоровя, матеріальне становище платника аліментів відповідача, а також те, що джерелом його існування є пенсія по інвалідності, стан здоров'я та матеріальне становище повнолітнього сина, рівності обовязку батьків утримувати сина, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову, та вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 700 гривень щомісяця, починаючи стягувати з 17.10.2018 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

У силу ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи стягувати з 17.10.2018 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятирьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення складено 11 січня 2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_6