САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2064/18
Провадження №2/726/30/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Осипчук Ю.М., за участі позивача ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, представники відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки і піклування служби у справах дітей Чернівецької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки і піклування служби у справах дітей Чернівецької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В позові посилається на те, що вона, являється власником квартири №2 будинку № 6 за адресою: м. Чернівці, вул. Демократична, на підставі витягу №25332596 про право власності на нерухоме майно від 16.02.2010 року. Згідно довідки про склад сімї та реєстрацію, за адресою: м. Чернівці, вул. Демократична, 6/2, зареєстровані: ОСОБА_1(власник), ОСОБА_7 (наймач), ОСОБА_5 (племінниця власника) та ОСОБА_6 (син племінниці).

Вказує, що ОСОБА_5 (племінниця власника) та ОСОБА_6 (син племінниці) не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, цей факт підтверджується актом ПП«Садгора-Сервіс» від 04.10.2018 року.

Просить суд, визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Чернівці, вул. Демократична, 6/2.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

У судовому засіданні представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, зазначили що відповідачі ОСОБА_5 та її син ОСОБА_6 проживають за кордоном в Італії, дитина восени 2018 року проживала та проводила свій час з позивачем в даному будинку.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала, що вона є сусідкою позивачки, та вказала, що ОСОБА_5 племінниця позивачки проживає за кордоном, більше 3 років вона її не бачила. Син відповідачки ОСОБА_6 в жовтні 2018 року був в Україні, проживав у батьків ОСОБА_5 час від часу відвідував позивачку, їв у неї, купався, грався з сусідськими дітьми. Перешкод в заселенні або користуванні житлом ніхто відповідачці та її сину не чинив.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказала, що вона є сусідкою позивачки, та вказала, що ОСОБА_5 племінниця позивачки проживає за кордоном, більше 3 років вона її не бачила. Син відповідачки ОСОБА_6 в жовтні 2018 року був в Україні, проживав у батьків ОСОБА_5 час від часу відвідував позивачку, він грався з її онуком, коли бував за даною адресою. Перешкод в заселенні або користуванні житлом ніхто відповідачці та її сину не чинив.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився та подав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно витягу №25332596 про право власності на нерухоме майно від 16.02.2010 року позивач ОСОБА_1 являється власником квартири №2 будинку № 6 за адресою: м. Чернівці, вул. Демократична.

Судом встановлено, що згідно довідки ПП «Садгора-Сервіс» №6033 від 04.10.2018 року про склад сімї та реєстрацію, за адресою: м. Чернівці, вул. Демократична, 6/2, зареєстровані: ОСОБА_1(власник), ОСОБА_7 (наймач), ОСОБА_5 (племінниця власника) та ОСОБА_6 (син племінниці).

Судом встановлено, що згідно акту ПП «Садгора-Сервіс» № 318 від 04.10.2018 року ОСОБА_5 (племінниця власника) та ОСОБА_6 (син племінниці), які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, зі слів сусідів не проживають за вищевказаною адресою більше одного року.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

Згідно пункту 39 Постанови, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Аналогічне викладено в ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідачі, як члени сім'ї власника житла, не проживали у спірному будинку, без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з вересня 2017 року згідно даних акту, суд вважає можливим визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.

За таких обставин суд, вважає за необхідне визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки останні не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, понад один рік.

Керуючись ст. 72 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 7, 8, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки і піклування служби у справах дітей Чернівецької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_10