Справа № 664/238/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі : судді Заславець Н.В.

при секретарі Степановій С.К.

без участі сторін,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, зазначивши у позовній заяві, що вона та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 січня 2017 року виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 04,. Від шлюбу сторони мають ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. До реєстрації шлюбу вони з відповідачем проживали однією сім'єю з весни 2015 року. Після народження дитини відповідач змінив своє ставлення до неї, перестав працювати, сімейні стосунки між ними погіршилися і стали ворожими. Тому у березні 2018 року вона поїхала від чоловіка і проживає окремо. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, також у них різні погляди на життя. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, що суперечить її інтересам. На примирення не згодна, оскільки їх сім*я фактично розпалася. Майновий спір відсутній. На розірванні шлюбу наполягає і після розірвання шлюбу просить залишити їй чинне прізвище «ОСОБА_1». Також просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти у твердій грошовій сумі - у розмірі 4000,00 гривень щомісячно з дня звернення до суду з позовом і до повноліття дитини. Відповідач надає послуги з перевезень, маючи приватний транспортний засіб , тому через мінливість його доходу розмір аліментів нею визначено у твердій грошовій сумі.

01 квітня 2019 року від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

19 березня 2019 року від відповідача надійшла заява про повне визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 січня 2017 року виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_4, відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є її батьками (а.с.14).

Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище відповідача після розірвання шлюбу.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до положень ч.8 ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 у заяві зазначила, що вона бажає надалі іменуватися прізвищем «ОСОБА_1», суд приходить до висновку про необхідність залишення позивачеві її чинного прізвища.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки позивач наполягає на його розірванні, а відповідач проти його розірвання не заперечує, подружні стосунки між сторонами припинені остаточно, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до положень ч.8 ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Суд приходить до висновку про необхідність залишити позивачу її чинне прізвище «Тищенко».

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, суд вважає, що сторони мають рівні права і мають нести однакові обов'язки по відношенню до дитини, тому зобов'язані утримувати свою неповнолітню дочку ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з 30.01.2019 року. При цьому позивачем заявлено до стягнення аліменти через мінливий нерегулярний заробіток відповідача у твердій грошовій сумі 4000,00 гривень щомісячно. Заявлений розмір аліментів відповідачем визнано, при цьому сторони не зазначили доказів на підтвердження фактичного розміру доходів відповідача. Але оскільки позов в цій частині відповідачем визнано беззаперечно, то суд приймає таке визнання позову до уваги і присуджує до стягнення з відповідача аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України витрати у справі по сплаті судового збору віднести на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачем у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, визнано позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, на примирення сторони не згодні, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 352,40 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, оскільки в частині вимог щодо стягнення аліментів позивач за законом звільняється від сплати судового збору, то обов'язок по сплаті судового збору суд покладає на відповідача у розмірі 768,40 гривень.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 10, 141, 142, 200, 247, 259, 265, 294, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113, 180,182 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 14 січня 2017 року виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 04, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити чинне прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Донецька, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі - у розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 30.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 384,20 гривень.

Повернути позивачеві ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до квитанції № 7 від 30.01.2019 року АТ «Ощадбанк», в сумі 384, 20 гривень.

Виконання рішення в частині повернення судового збору з державного бюджету покласти на Управління Державної казначейської служби України в Олешківському районі Херсонської області.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області.

Позивач - ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Суддя: підпис Н.В. Заславець

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.