_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/842/14-ц
Провадження № 2-др/520/11/19
УХВАЛА

28.03.2019 року

Київський райсуд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.,

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_5 по справі про виправлення описки і ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Іллічівського морського торгового порту про видання наказу про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати і компенсації за вимушений прогул, внесення змін до записів в трудовій книжці, скасування наказів, відшкодування моральної шкоди,

Встановив,

Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 17 березня 2016 року позов ОСОБА_1 до Іллічівського морського торгового порту про видання наказу про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати і компенсації за вимушений прогул, внесення змін до записів в трудовій книжці, скасування наказів, відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

04 квітня 2016 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення районного суду.

20 жовтня 2017 року по даній справі було Київським райсудом м.Одеси ухвалене додаткове рішення і винесена ухвала про закриття провадження в частині позовних вимог. Додаткове рішення і ухвала суду були ОСОБА_1 також оскаржені в апеляційному порядку.

06.02.2019 року апеляційний суд Одеської області виніс ухвалу про повернення справи до Київського райсуду м.Одеси для усунення недоліків шляхом ухвалення додаткового рішення за вимогами ОСОБА_1 про зобов`язання ДП ІМТП скасувати: підроблений параграф 2, внесений в серпні 1988 року в наказ №257/л від 30.12.1986 року, дисциплінарний наказ №160/л від 16.08.1988 року та наказ №37/л від 21.02.1989 року про зміну формулювання дисциплінарного наказу №160/л від 16.08.1988 року ;та шляхом постанови ухвали про виправлення описки, тому як суд помилково зазначив у рішенні, що громадська організація «Руська Рада Одеської области» є відповідачем за позовом ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.ст.269,270 ЦПК України справа надійшла до провадження судді ОСОБА_5, справа була призначена до судового засідання з викликом сторін на 21.03.2019 року.

19.03.2019 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_5 Суддя перебувала у відрядженні в м.Києві 21-22 березня 2019 року.

В сьогоднішньому судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про відвід судді підтримав.

ОСОБА_1 посилається як на підставу для відводу судді - на положення п.4 ч.1 ст.36 ЦПК України - з точки зору ОСОБА_1 . порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений ч.3 ст.11-1 цього Кодексу (в редакції чинній станом на 2014 рік). На думку заявника- суддя отримала позов поза автоматизованою системою документообігу.

ОСОБА_1 стверджує, що суддя заінтересована у результаті розгляду даної справи, тому як наявне досудове кримінальне провадження : «Приморський райсуд м.Одеси ухвалою від 29.08.2017 року зобов`язав Одеське територіальне управління НАБУ внести до ЄДРДР відомості про вимагання і отримання суддею ОСОБА_5 . неправомірної вигоди». Окрім того, заявник зазначає, що 05.03.2018 року він звернувся до Приморського райсуду м.Одеси з вимогами «Зобов`язати Генеральну Прокуратуру України внести до ЄДРДР відомості про правопорушення, вчинені суддею ОСОБА_5 під час розгляду справи №520/842/14-ц, а саме за ст..382 ч.2 КК - перешкоджання виконанню Постанови Президії Одеського обласного суду від 26.04.1989 року, рішення Апеляційного суду Одеської області від 02.06.2006 року та судових ухвал від 18.01.2006 року і від 24.05.2017 року». За цією заявою відкрите судове провадження №522/3753/18 і розгляд справи триває.

Заявник також посилається на положення ч.1 ст.37 ЦПК України як на підставу відводу судді.

Представник відповідача заяву про відвід судді вважає безпідставною.

Суд вивчив матеріали справи і дійшов висновку, що заява про відвід судді є необґрунтованою.

Частина 1 статті 36 ЦПК України визначає « Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді».

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду протокол розподілу судової справи роздруковується і долучається до матеріалів справи з 01.01.2015 року. ОСОБА_1 позов до Іллічівського морського торгового порту надав до Київського райсуду м.Одеси 27.01.2014 року. Тобто, на час звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом виготовлення протоколу розподілу судової справи не передбачалось Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Щодо твердження заявника про заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи. Ці доводи ОСОБА_1 не містяться на фактичних обставинах. Справу за позовом ОСОБА_1. було розглянуто судом у складі головуючого судді ОСОБА_5 17 березня 2016 року. На даний час мова ведеться про ухвалення додаткового рішення з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України і виправлення описки, допущеної судом у рішенні від 17 березня 2016 року. З огляду на викладене правові підстави для застосування п.3.ч.1 ст.36 ЦПК України відсутні. Викладене також свідчить про відсутність правових підстав для застосування ч.1 ст.37 ЦПК України.

У заяві про відвід ОСОБА_1 доводить, що « маючи умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України суддя ОСОБА_5 виготовила ряд завідомо неправосудних ухвал і рішень по даній справі, а саме: ухвалу від 04.02.2014 року про відмову у прийнятті позу ОСОБА_1 до ІМТП від 27.01.2014 року; ухвалу від 23.04.2014 року про прийняття до провадження вимог, які не відповідають заявленим;, ухвалу від 02.02.2015 року і рішення від 17.03.2016 року з завідомо неправдими твердженнями, що позивач зняв з розгляду основні вимоги; «подложную»(мовою оригіналу) ухвалу від 20.10.2017 року про відмову ухвалити додаткове рішення; додаткове рішення від 20.10.2017 року , побудоване на завідомо неправдивому твердженні, що позови ОСОБА_1 від 21.05.1988 року , від 26.09.1988 року і від 02.03.1989 року не підлягають розгляду, тому як викладені в них вимоги були розглянуті 05.07.2007 року апеляційним судом Одеської області і залишені без задоволення». Тобто, заявник не згоден з процесуальними рішеннями судді, що були прийняті по даній справі.

Відповідно до частини 4 ст.36 ЦПК України «незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу».

З огляду на викладене суд вважає заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_5 необґрунтованою. У відповідності до ч.3ст.40 ЦПК України « якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання зупинення провадження по справі».

Керуючись ст. 36,ч.3 ст.40 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

Зупинити провадження по справі про виправлення описки і ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Іллічівського морського торгового порту про видання наказу про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати і компенсації за вимушений прогул, внесення змін до записів в трудовій книжці, скасування наказів, відшкодування моральної шкоди

до вирішення питання про відвід судді ОСОБА_5 суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому ч.1ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.