Справа № 367/8281/18
Провадження №2/367/520/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.

за участі секретаря Манілець А.М

представника позивача ОСОБА_1 С ОСОБА_2 Г

представника відповідача Шейко В.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом,згідно якого зазначила,що вона проживає у будинку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 115,5 (сто п`ятнадцять цілих п`ять десятих) кв.м., житловою площею 54,1 (п`ятдесят чотири цілих і одна десята) кв. м.

З листопада 2017 року між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_4 , було укладено договір купівлі-продажу вказаного вище житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком О.А. і зареєстрованого за № 6850.

Також, 3 листопада 2017 року між позивачкою та підповідачкою було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ), на якому розташований вказаний вище будинок, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком О.А. і зареєстрованого за № 6852.

Відповідно до пункту 3.1.1. договору № 6852 від 03.11.2017 року, продавець зобов`язаний звільнити земельну ділянку та передати її покупцю у день підписання та нотаріального посвідчення договору. Відповідачка не звільнила земельну ділянку, а саме не прибрала пульт управління воротами і самі ворота при відкриванні виїжджають на земельну ділянку Позивачки, що створює останній перешкоди у використанні земельної ділянки, яка належить позивачці на праві власності.

Відповідачка ,продавши всі земельні ділянки, залишила собі клаптик земельної ділянки між будинками та на в`їзді на територію встановила відкатні ворота. Фактично дана земельна ділянка перебуває у спільному використанні всіх власників житлових будинків, що межують із земельною ділянкою відповідачки. Проте, коли вона повідомила відповідачку про те, що має намір встановити декоративний паркан по периметру своєї ділянки, то отримала від неї погрозу, що в такому випадку взагалі вона не зможе заїхати автомобілем у двір.

Відповідно до Схематичного плану земельної ділянки, та наданих в Додатках фотографій, огорожею виділено лише передню та ліву сторони вказаної вище земельної ділянки. На правій частині огорожі знаходиться пульт управління автоматичних відкотних воріт. Ворота відкривають в`їзд на земельну ділянку, яка належить відповідачці. Вказаним заїздом (земельною ділянкою) користуються чотири сусідні будинки, які огороджені спільним парканом.

Наразі, позивачка має намір встановити огорожу з усіх сторін належної їй на праві власності земельної ділянки, і облаштувати окремий в`їзд із фасадної сторони будинку. Однак, на даний момент це неможливо, адже під час відкривання ворота виїзжають на ділянку позивачки. Дане розташування пульту та воріт завдає значних незручностей в користуванні земельною ділянкою. Зокрема, неможливістю облаштувати заїзд на свою територію.

Наразі, облаштування виїзду можливо лише в місці, де розташований пульт управління автоматичних відкотних воріт та самі ворота, під час їх відкривання. Адже, з інших частин земельної ділянки недостатньо місця для облаштування заїзду та парковки для автомобіля.

Під час підписання договору купівлі-продажу № 6853 від 03.11.2017 року відповідачкою було обіцяно невідкладно прибрати ворота і пульт управління автоматичних відкотних воріт. Але цього не було зроблено. До недавнього часу позивачці це не приносило значного дискомфорту, однак наразі всі сусідні будинки заселено, з`явилось багато дітей. Діти багато часу проводять на вулиці, катаються на велосипедах та самокатах ,в тому числі і на позивачки. Однак, так як з правої сторони земельної ділянки позивачки відсутня огорожа, дитячими самокатами та велосипедами систематично наносяться пошкодження та подряпини автомобіля, який належить позивачці та її сім`ї.

Необхідність встановлення паркану по периметру земельної ділянки позивачки виникла через необхідність захистити свій автомобіль та земельну ділянку від подальших пошкоджень.

З метою досудового врегулювання спору позивачкою на адресу відповідачки був направлений лист від 19 жовтня 2018 року з проханням звільнити належну позивачці земельну ділянку від майна відповідачки. При цьому позивачкою було запропоновано декілька варіантів усунення порушення прав позивачки, а саме: замінити ворота на розпашні (прилегла територія цілком дозволяє), переобладнати відкат воріт на іншу сторону, демонтувати ворота. Даний лист був направлений рекомендованим листом на адресу відповідачки, але остання ніяким чином не відреагувала.

На даний момент, розташування пульту управління автоматичних відкотних воріт та відкат воріт на земельну ділянку завдає незручностей Позивачці, та перешкоджає їй ефективно користуватися своїм майном на власний розсуд.

Позивач просить усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 земельною ділянкою, що належить їй на праві власності та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а саме зобов`язати відповідача ОСОБА_4 демонтувати (переобладнати) відкатні ворота та пульт управління автоматичних відкотних воріт, таким чином, щоб вони не перешкоджали позивачці у користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , а саме влаштуванню позивачкою в`їзду на власну земельну ділянку та зведення паркану по периметру її земельної ділянки.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову з тих підстав,що

Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч 1 ст. 317 ЦК України « Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном».

Відповідно до ст..319 ч 1 ЦК України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.»

Відповідно до ст.. 321 ЦК України «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.»

Відповідно до ст.. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.»

У судовому засіданні встановлено,що позивач по справі проживає у будинку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 115,5 (сто п`ятнадцять цілих п`ять десятих) кв.м., житловою площею 54,1 (п`ятдесят чотири цілих і одна десята) кв. м.

З листопада 2017 року між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_4 , було укладено договір купівлі-продажу вказаного вище житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком О.А. і зареєстрованого за № 6850.

Також, 3 листопада 2017 року між позивачкою та підповідачкою було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ), на якому розташований вказаний вище будинок, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком О.А. і зареєстрованого за № 6852.Наведені обставини справи підтверджуються копіями зазначених договорів купівлі-продажу (а.с.)

Згідно п. 1.6 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.11.2017 року, що укладено між сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком О.А. «Згідно з Витягом, вказаним у пункті 1.5. Договору, земельна ділянка містить наступний опис меж:

- Від А до ОСОБА_5 ОСОБА_6 ;

- Від ОСОБА_5 до В землі Бучанської міської ради (проїзд);

- Від В до ОСОБА_7 ;

- Від Г до ОСОБА_8 ..

Тобто, з даного опису суміжних користувачів вбачається, що відповідач ОСОБА_9 не є суміжним землекористувачем позивача. Жодного доказу суміжного користування земельними ділянками між позивачем і відповідачем до суду позивачем не надано.

Крім того,згідно позовної заяви позивач зазначає,що при укладанні договору купівлі продажу земельної ділянки відповідач зобов`язалась звільнити земельну ділянку та передати її покупцю у день підписання та нотаріального посвідчення договору,однак свої зобов`язання не виконала, земельну ділянку не звільнила, а саме не прибрала пульт управління воротами і самі ворота при відкриванні виїжджають на земельну ділянку Позивачки, що створює останній перешкоди у використанні земельної ділянки, яка належить позивачці на праві власності.Однак ,на підтвердження даних обставин справи позивач не надала належних та допустимих доказів.Так,згідно п 3.1.1 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.11.2017 року`Продавець зобов`язаний звільнити земельну ділянку та передати її покупцю у день підписання та нотаріального посвідчення цього Договору.Однак ,жодна умова зазначеного договору не передбачає обов`язок відповідача,як продавця земельної ділянки , вчинити якісь дії щодо спірних воріт та пульту управління воротами.При цьому,у судовому засіданні було встановлено,що на час укладання зазначеного договору ворота та пульт управління воротами уже існували,однак будь-яких зобов`язань щодо них у договорі не зазначено, а також не надано інших доказів тих обставин,що відповідач у інший спосіб взяла на себе зобов`язання щодо їх демонтажу .

Крім того,позивач, ставлячи питання про зобов`язання відповідача демонтувати ворота та пульт управління воротами,не надала жодного доказу на підтвердження тих обставин,що відповідач є власником спірних воріт та пульту управління.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.»

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України « 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 78 ЦПК України «1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.»

За змістом позовної заяви позивач просить усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , а саме зобов`язати відповідача ОСОБА_4 демонтувати (переобладнати) відкатні ворота та пульт управління автоматичних відкотних воріт, таким чином, щоб вони не перешкоджали позивачці у користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , а саме влаштуванню позивачкою в`їзду на власну земельну ділянку та зведення паркану по периметру її земельної ділянки.При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів тих обставин,що спірними ворота та пультом керування даними воротами позивачу чиняться якісь перешкоди у користуванні належною позивачу земельною ділянкою. Позивач посилається на фотознімки (а.с.15-17) та на схему земельної ділянки (а.с.40).Однак, із зазначених доказів не вбачається той факт,що у позивача існують перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою та у чому саме ці перешкоди полягають.Крім того , позовні вимоги позивачем не конкретизовані.

Рішення суду не може грунтуватися на припущеннях. Позивач не зазначає, яким самим чином необхідно захистити її право в судовому порядку, а саме позивач просить демонтувати чи переобладнати відкатні ворота та пульт управління автоматичних відкотних воріт таким чином, щоб вони не перешкоджали позивачці у користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , а саме влаштуванню позивачкою в`їзду на власну земельну ділянку та зведення паркану по периметру її земельної ділянки». Однак позивач не зазначає,яким саме чином та які саме дії повинен вчинити відповідач з метою подальшого усунення перешкод у користуванні позивачем належною їй земельною ділянкою.

Враховуючи викладені обставини,суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними та недоведеними,у зв`язку з чим суд відмовляє позивачу у позові.

На підставі ст. 317,319,321 ЦК України, ст.125,152,158 ЗК України,керуючись ст.ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_3 у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений 25.08.2019р.

Суддя: С.І. Оладько