ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Харків

Справа № 638/22406/14-ц

Провадження № 22-ц/818/383/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1,

Представник позивача: ОСОБА_2,

Відповідач: ОСОБА_3,

Представник відповідача: ОСОБА_4,

Третя особа: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2017 року, ухвалене суддею Грищенко І.О.,-

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів та витребування майна,

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошові кошти в сумі 22500 грн. та судові витрати, а також витребувати у відповідача на користь позивача автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_9.

Позов мотивований тим, що 17 серпня 2013 року по пр. Л. Свободи у м. Харкові стався наїзд на автомобіль «Chevrolet Aveo», який належить позивачу, іншим автомобілем «ГАЗ 31029» під керуванням ОСОБА_5, в результаті чого авто ОСОБА_1 отримало механічні ушкодження, винною особою постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2014 року визнано ОСОБА_5 Зазначає, що погодилася на пропозицію винної у ДТП особи ОСОБА_5 відремонтувати за його кошти транспортний засіб на станції техобслуговування відповідача, проте у жовтні 2013 року позивачу було повідомлено, що оплата ремонту не здійснюється, через що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в усній формі домовились про здійснення ремонту ТЗ позивача за її рахунок. Вказує, що за час ремонту нею та її чоловіком було сплачено грошові кошти в сумі 22500 грн. та надана деталь - нова ліва фара, проте, автомобіль досі не відремонтовано та неправомірно не повернуто позивачу на її прохання. Вважає, що відповідач не виконав умов договору підряду, тому 15 грудня 2014 року на його адресу направлялась вимога про розірвання договору, повернення транспортного засобі та всього, що було отримано відповідачем від позивача, проте відповіді позивачем не отримано та зобов'язання ОСОБА_3 виконано не було.

У запереченнях на позов представник відповідача посилався на необґрунтованість вимог, недоведеність факту сплати позивачем коштів в сумі 22500 грн., а також зазначав, що ОСОБА_1 не є стороною у правочині щодо відновлення належного їй автомобілю, оскільки саме ОСОБА_5 на підставі домовленості з позивачем зобов'язався за власний кошт відремонтувати авто, що погодив з підприємцем власником СТО «Автобат», а не з відповідачем. Також вказує, що відповідач на законних підставах, керуючись ст.594 ЦК України, скористався правом притримати переданий йому для відновлення автомобіль до виконання зобов'язання щодо оплати запасних частин та робіт ОСОБА_5, а дії позивача свідчать про її намір ухилитися від виконання своїх зобов'язань по оплаті виконаних робіт та компенсації витрат на придбання запасних частин та матеріалів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 17800,00 грн.. Витребувано у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 автомобіль Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в порушення вимог ч. 1 ст. 595 ЦК України ОСОБА_3 як кредитор, який притримує річ у себе, не повідомив про це боржника - ОСОБА_1, також відповідачем ОСОБА_3 не надано суду доказів того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo, перевищує визнану ним та отриману від позивача суму в розмірі 17800,00 грн., відповідачем не надано суду доказів того, що відновлювальний ремонт автомобіля завершений, тобто відповідач неправомірно посилається на вимоги ч. 1 ст. 594 ЦК України та без достатній правових підстав утримує у себе передану йому річ - автомобіль Chevrolet Aveo, тобто вимоги позивача про витребувати у відповідача на її користь автомобіля є обґрунтованими. Проте, оскільки позивач ОСОБА_1 не надала суду доказів того, що для відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo, вона передала ОСОБА_3 22 500,00 грн., а факт передання грошових коштів підтверджується лише показами самої ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_7, а в свою чергу рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків, тому суд вважав, що в цій частині вимоги позивача не доведені та підлягають задоволенню лише на ту суму, яка визнана відповідачем, а саме: 17 800,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, при цьому, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, необґрунтовано та з надуманих підстав відмовив у задоволенні клопотання про проведення експертизи, чим позбавив відповідача надати докази на підтвердження його доводів та заперечень проти позову.

В обґрунтування скарги посилається те, що на суд встановив наявність між сторонами договірних відносин, проте вирішив спір з урахуванням лише обов'язків відповідача за договором підряду та не зазначив про наявність обов'язків позивача щодо оплати проведених робіт. На підтвердження виконаних ремонтних робіт автомобіля позивача та витрачання коштів наданих нею на суму 15625 грн. долучає та просить врахувати копію товарних чеків, які не міг надати до суду першої інстанції, оскільки вони були знайдені тільки зараз.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду залишити без змін, оскільки скарга відповідача є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що долучені до апеляційної скарги чеки не можуть вважатися належним та допустимим доказом у справі, оскільки вони не оформлені належним чином, з них не вбачається назва придбаних товарів, чи відносяться вони до ремонту спірного автомобілю або автомобілів взагалі. Також зазначає, що право притримання відповідач мав би у разі повного виконання ним своїх зобов'язань з ремонту, тобто у строк, якісно та в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що власником автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 14.08.2009 р.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_10 від 24.11.2012 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, актовий запис за № 1730. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_7, дружини - ОСОБА_1.

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкіна О. В. від 07 лютого 2014 року по справі № 638/28/14 - П, номер провадження 3/638/189/14 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. ст. 122 - 4, 124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст. ст. 122 - 4, 124 КУпАП закрито.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_5 17.08.2013 року о 02:20 годині, біля будинку № 60 по проспекту Л. Свободи у місті Харкові, керуючи автомобілем ГАЗ -31029, державний номер НОМЕР_3, не забезпечив безпеку швидкості руху, в результаті чого втратив керування, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1, який в свою чергу зіткнувся з автомобілем Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_4, а той в свою чергу наїхав на стоячий автомобіль Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_5, який, в свою чергу наїхав на стоячий автомобіль ЗАЗ - 1140, державний номер НОМЕР_11 - автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було спричинено матеріальну шкоду.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2015 р. по справі № 638/28/14 - П, номер провадження 3 - В/638/52/15 виправлена описка в тексті постанови Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/28/14 - П від 04.12.2015 р. та викладена вступна частина постанови після слів «про притягнення до адміністративної відповідальності» в такій редакції: «ОСОБА_5 за ст. ст. 122 - 4, 124 КУпАП», в решті постанова залишена без змін.

Статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року №475/97?ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною другою статті 328 ЦК України закріплено презумпцію правомірності набуття права власності, та за умовами частини третьої статті 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або рішення суду. Таким чином, позивачем доведено відсутність у відповідача правових підстав володіння майном та підтверджено своє право власності на спірне майно.

У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України.

Згідно із загальним правилом статті 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Наявність між сторонами зобов'язальних правовідносин виключає можливість пред'явлення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння, оскільки передання майна в користування особі, яка зобов'язалась повернути це майно після закінчення строку, на який воно передане, але не виконує цього обов'язку, базуються на умовах укладеного між сторонами договору та регулюються відповідно розділом III книги п'ятої ЦК (окремі види зобов'язань).

Суд першої інстанції зробив висновок, з яким погоджується апеляційний суд, щодо виникнення між сторонами договірних правовідносин, а тому відповідач повинен повернути позивачу автомобіль. Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції рішення суду в цій частині виконано, автомобіль повернуто позивачу.

Що стосується суми грошових коштів стягнутої судом першої інстанції і переданих від ОСОБА_1 ОСОБА_3, слід зазначити наступне.

Так, зі змісту висновку експертною авто товарознавчого дослідження від 12 березня 2014 року вбачається, що огляд автомобіля позивача відбувся 24 січня 2014 року і він був частково відремонтований. Проведено заміну крила заднього лівого, панелі підлоги задньої, панелі задка, колесних арок задніх внутрішніх правої і лівої, крила заднього внутрішнього лівого (панель боковини внутрішня ліва), поперечини задньої багатомісного заднього сидіння.

Відповідач скористався своїм правом надання суду доказів вартості виконаних ним ремонтних робіт відповідно до ст.81 ЦПК України.

В суд апеляційної інстанції відповідачем надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження, складений Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса №410 від 11 березня 2019 року. Згідно даного висновку вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo, д.н. НОМЕР_1, який був виконаний порівняно зі станом автомобіля після скоєння ДТП, у вказаному експертному дослідженні №642 від 12.03.2014, складає 45168 грн.

До висновку №410 від 11 березня 2019 року додано калькуляцію №410 станом на 20 лютого 2019 року та зазначено, що розрахунок вартості запасних частин зроблено за цінами станом на 28 січня 2019 року.

Представником позивача надано до суду письмові пояснення із детальним розрахунком заборгованості, з яким судова колегія погоджується виходячи з наступного.

У висновку експерта №410 від 11.03.2019 наведено таблицю пошкоджень спірного транспортного засобу із зазначенням проведених і непроведених ОСОБА_3 робіт, а також долучено калькуляцію №410 щодо вартості цих робіт та вартості запасних частин. Як вірно зазначено представником позивача, до наведеної калькуляції увійшли також деталі та роботи, які не проводилися відповідачем, а ціни проведених робіт та придбаних деталей у 2014 році, тобто станом на період їх оплати ОСОБА_1, які також відображаються у експертному висновку №642 від 12.03.2014, у ній пораховані станом на 2019 рік.

Крім того, ОСОБА_3 до апеляційної скарги додані чеки про придбання ним деталей у 2014 році, де зазначена їх вартість, тобто саме такою ціною варто керуватися при визначенні заборгованості, оскільки вона свідчить про фактично понесені відповідачем витрати на їх придбання.

Беручи до уваги наведене, при визначенні загальної вартості матеріалів необхідно виходити із розрахунку 11553,95 (вартість деталей згідно висновку експерта від 12.03.2014)-2225 (різниця між вартістю капоту та правої фари визначеної у висновку експерта від 12.03.2014 та фактично витраченою відповідачем сумою коштів на них)=9328,95 грн. Отже, загальна сума вартості робіт і деталей складає 4280+9328,95 = 13608,95 грн. З ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_10 17800 грн., тому розмір стягнення підлягає зменшенню з 17800 грн. до 4191,05 грн.

Зі змісту чеків від 5 травня та 20 травня 2014 року, наданих відповідачем, не вбачається цільове призначення купленого товару, його назва та чи стосуються вони ремонту спірного автомобіля. Будь-яких актів виконаних робіт з ремонту транспортного засобу позивача, складених відповідно до чинного законодавства, тощо не надано до суду та не відображається в матеріалах справи.

Відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково.

Судова колегія вважає, що неправильними були дії обох сторін на час виникнення спірних правовідносин, тому судові витрати понесені ними відносяться за їх рахунок без пропорційного розподілу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2017 року - в частині стягнення 17800 грн. змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_12, РНОКПП НОМЕР_7, адреса: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_13, РНОКПП НОМЕР_8, адреса: АДРЕСА_2) грошові кошти в сумі 4191 (чотири тисячі сто дев'яносто один) грн. 05 коп. В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2017 року в частині витребування автомобіля - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 29 березня 2019 року