У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про розяснення порядку виконання судового рішення, стягувач: ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, яким просить розяснити порядок виконання виконавчого листа № 336/2294/15 від 17.09.2015 року про зменшення розміру аліментів до 500 грн., стягнутих на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2003 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4, який знаходиться на примусовому виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд не знаходить підстав для задоволення подання з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 336/2294/15, виданого 17.09.2015 року Шевченківським районним судом про зменшення розміру аліментів до 500 грн., стягнутих на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2003 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4

На підставі розрахунку заборгованості державного виконавця відділу, за вказаним виконавчим документом заборгованість відсутня, станом на 07.08.2018 року переплата складає 1633,34 грн.

17.11.2018 року набрало законної сили рішення суду у справі № 336/4468/18, згідно якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.08.2018 року.

20.12.2018 року до відділу стягувачем була подана заява про прийняття виконавчого документу до виконання та виконавчий лист № 336/4468/18, виданий 11.12.2018 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення аліментів, було відкрито виконавче провадження.

Резолютивна частина рішення по справі № 336/4468/18 не містить вказівок стосовно порядку виконання виконавчого листа № 336/2294/15 від 17.09.2015 року.

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення (ч.1 ст. 271 ЦПК України).

Згідно п. 21 Постанови пленуму Верховного Суду України N 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Згідно рішення від 25 травня 2015 рокусуд вирішив:

«Зменшити розмір аліментів до 500 грн., стягнутих на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2003 р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4».

Як вбачається з вищевикладеного, судове рішення є цілком зрозумілим, бо в ньому конкретно зазначено, з кого, на чию користь, у якому розмірі підлягають стягненню грошові суми та в рахунок чого. Отже, воно є зрозумілим, його виклад не ускладнює його реалізацію.

Відповідно до ст.. 432 ч. 1 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно до ст.. 432 ч. 2 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Фактично заявником у його заяві про розяснення рішення суду порушуються питання про визнання виконавчого листа за вищевказаним рішенням таким, що не підлягає виконанню.

Натомість, лише за заявою стягувача або боржника суд, який видав виконавчий документ може визнати його таким, що не підлягає виконанню, якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником.

З огляду на викладене, подання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 271 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про розяснення порядку виконання судового рішення, стягувач: ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін