Справа 431/6086/19
Провадження 2/431/117/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

28 листопада 2019 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Колядова В.Ю.,

за участі секретаря Петренко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільської РДА Луганської області, ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, скасування розпоряджень та визнання договору оренди недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старобільської РДА Луганської області, ОСОБА_2 про скасування розпоряджень та визнання договору оренди недійсним.

В обґрунтування позову посилається на те, що 15 серпня 2012 року він звернувся до Старобільської РДА із заявою про виділення йому в оренду земельної ділянки площею 19, 2583 га, що за даними земельного кадастру рахується на території Лиманської сільської ради Старобільського району, для ведення фермерського господарства. На виконання вимог ч. 6 ст. 118 ЗК України надав документи, що підтверджують наявність у нього освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі, диплом серії МТ № 779355 про присвоєння у 1989 році кваліфікації техніка-механіка. 10.09.2012 року головою Старобільської РДА прийнято розпорядження № 542 щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 років земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 19, 2583 га ріллі для створення фермерського господарства за рахунок земель державної власності, що розташовані за межами населеного пункту, на території, яка за даними Державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді Старобільського району. 20.11.2012 року до Старобільської РДА звернулася відповідачка ОСОБА_2 із заявою про виділення їй земельної ділянки площею 47,48 га, що за даними Державного земельного кадастру рахується на території Лиманської сільської ради Старобільського району для ведення фермерського господарства. Розпорядженням голови Старобільської РДА від 30.11.2012 року № 717 останній було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтованою площею 47,18 га, за рахунок земель державної власності, що розташовані за межами населених пунктів на території, що рахується за Лиманською сільською радою Старобільського району. На виконання розпорядження голови Старобільської РДА проектною організацією було розроблено проект землеустрою, який було затверджено розпорядженням голови Старобільської РДА від 29.12.2012 року № 883 та ОСОБА_2 , було надано в оренду строком на 49 років земельні ділянки площею 40,4116 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності, розташованих за межами населених пунктів, що за даними Державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді. Земельна ділянка площею 19,2583 га, у відношенні до якої йому було надано право на розроблення проекту землеустрою, знаходиться в межах земельної ділянки площею 40,4116 га, яка була надана в оренду ОСОБА_2 . Своїм розпорядженням № 717 від 30.11.2012 року голова Старобільської РДА надав ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації для укладення договору оренди тієї ж земельної ділянки, що і йому, чим позбавив його права на створення фермерського господарства.

Крім того, при отриманні документів від ОСОБА_2 голова Старобільської РДА не вимагав документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Хоча, йому листом № 02-16/2211 від 06.07.2012 року було відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, оскільки до заяви не були додані документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Після чого ним було надано вказані документи та було отримано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою. На його звернення до Старобільської РДА з проханням надати роз`яснення з питання надання земельної ділянки, на яку він оформлює землевпорядну документацію, іншій особі, було надано відповідь за № 47-К-66/2 від 16/04/2013 про те, що на момент проведення державної реєстрації земельна ділянка залишалась вільною, тому Національна кадастрова система прийняла обмінний файл та провела державну реєстрацію земельної ділянки.

Листом №803/8/12-30-08 від 05.04.2018 року Старобільська об`єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Луганській області повідомлено, що за період з 2014 по 2018 рік ОСОБА_2 сплачено тільки орендна плата з фізичних осіб, фермерське господарство ОСОБА_2 до цього часу не створено. Раніше не звертався із вказаним позовом, оскільки лише 27.04.2018 року йому стало відомо про існування договору оренди між ОСОБА_2 , та Старобільською РДА Луганської області. У зв`язку з чим, просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду, скасувати розпорядження голови Старобільської РДА № 717 від 30.11.2012 року про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 40,4116 га. за рахунок вільних земель державної власності, що розташовані на території, яка за даними державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді, розпорядження голови Старобільської РДА № 883 від 29.12.2012 року про надання в оренду строком на 49 років ОСОБА_2 земельної ділянки площею 40,4116 га. за рахунок вільних земель державної власності, що розташовані на території, яка за даними державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 40,4116 га. б/н від 29.12.2012 року, укладений на підставі розпорядження голови Старобільської РДА № 883 від 29.12.2012 року про надання в оренду строком на 49 років ОСОБА_2 земельні ділянки площею 40,4116 га. за рахунок вільних земель державної власності, що розташовані на території, яка за даними державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді.

В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просять суд його задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи є поштові повідомлення (а.с. 41, 46, 63, 68, 73).

В судове засідання представник відповідача Старобільської районної державної адміністрації Луганської області не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, справу розглянути відповідно до вимог чинного законодавства.

Зважаючи на те, що справа розглядається за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до листа Старобільської РДА від 06.07.2012 року за № 02-16/2211 ОСОБА_1 відмовлено в дозволі на виготовлення проекту землеустрою, оскільки до заяви не додано документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі, відповідно до вимог п. 6 ст. 118 ЗК України та п. 1 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про фермерське господарство» (а.с.8).

Згідно копії розпорядження голови Старобільської районної державної адміністрації від 10.09.2012 року № 542 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 19,2583 га ріллі, для створення фермерського господарства, за рахунок земель державної власності (запасу), що розташовані за межами населеного пункту на території, яка за даними державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді. ОСОБА_1 вказано укласти договір з проектною організацією на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та після розроблення надати для затвердження в районну державну адміністрацію. (а.с.29).

Згідно копії розпорядження голови Старобільської районної державної адміністрації від 30.11.2012 року № 717 ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 років земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтованою площею 47,18, за рахунок земель державної власності, що розташовані за межами населених пунктів на території, яка за даними державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді. ОСОБА_2 вказано укласти договір з проектною організацією на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та після розроблення надати для затвердження в районну державну адміністрацію. (а.с.30).

Згідно копії акту від 03.12.2012 року визначено межі земельної ділянки в натурі, які надаються в оренду, терміном 49 років для ведення фермерського господарства, загальною площею 40,4116 га, за рахунок земель, розташованих за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді Старобільського району Луганської області (а.с. 11).

Згідно акту приймання-передачі б/н орендодавець Старобільська РДА передає орендарю ОСОБА_2 в оренду земельні ділянки загальною площею 40,4116 га для ведення фермерського господарства, які розташовані за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді. Спірні питання по земельній ділянці відсутні (а.с. 31).

Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :08:002:0303, земля сільськогосподарського призначення, ведення селянського (фермерського) господарства, перебуває в оренді у ОСОБА_2 , терміном до 29.12.2061 (а.с. 13-14).

Листом Старобільської РДА від 16.04.2013 р. № 47-К-66/2 ОСОБА_1 було повідомлено, що на підставі розпорядження голови Старобільської РДА від 30.11.2012 року № 717 ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою та на підставі її заяви було проведено державну реєстрацію наданої їй в оренду земельної ділянки (а.с. 15).

Відповідно до листа Старобільської ОДПІ в Луганській області від 05.04.2018 року № 803/8/1230-08, ОСОБА_2 сплатила до бюджету суми орендної плати з фізичних осіб за 2014-2018 р.р. (а.с. 16).

Згідно договору оренди землі від 29.12.2012 року ОСОБА_2 взяла в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 40,4116 га, із земель державної власності, розташовану за межами населених пунктів, на території яка за даними державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді. (а.с. 27-28).

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За приписами абз.1 ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 Земельного кодексу України).

Так, відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Частиною 8 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно частини 9, 10 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно із ч. 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Частиною 6 статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Відповідно до ч. 7 ст. 186-1 Земельного кодексу України органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Отже, особи, які мають намір отримати в оренду земельну ділянку із земель державної чи комунальної власності, на підставі дозволу відповідного органу місцевого самоврядування здійснюють розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, зокрема, розроблення такого проекту здійснюється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законодавством.

Такий проект має бути в обов`язковому порядку погоджений з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, а також структурними підрозділами районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, або виконавчим органом міської ради у сфері містобудування та архітектури (у разі якщо місто не входить до території певного району) або органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури, або структурним підрозділом обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури (у випадку, якщо такий орган не утворений).

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №1640/2594/18 (провадження №К/9901/67463/18).

З матеріалів справи видно, що позивачу ОСОБА_1 10.09.2012 року було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства. Тоді як відповідчці ОСОБА_2 30.11.2012 року розпорядженням голови Старобільської РДА було надано дозвіл на розробку проекту емлеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства в межах одного і того ж населеного пункту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на 05.06.2012 року) і частиною 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності. Хоча при укладенні договору сторони домовились, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 532392,44 грн. (Договір оренди), а орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 15971,77 грн. (3 % від нормативної грошової оцінки) (Договір оренди), договір у цій частині суперечить приписам чинного законодавства, оскільки відповідачем не надано доказів наявності самої грошової оцінки земельної ділянки.

З дослідженого в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження за № 0000021 видно, що позивачем ОСОБА_1 07 січня 2014 року було подано заяву до Старобільського ВП ГУНП України в Луганській області щодо неправомірних дій голови Старобільської РДА, щодо передачі іншій особі земельної ділянки, яку він просив передати йому в оренду. Постановою слідчого СВ Старобільського ВП ГУНП України у Луганській області від 27.04.2018 року кримінальне провадження за № 0000021 від 07.01.2014 р. за ст. 356 КК України закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Отже, суд вважає, що спірний Договір укладено з порушенням приписів ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», ст. ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі», а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обов`язковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Оскільки, орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у зв`язку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку.

Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України наслідком укладання угод з порушенням законодавства є визнання такої угоди судом недійсною.

Статтями 203, 228 ЦК України передбачено, що правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним, а тому, при таких обставинах, договір визнається недійсним.

Згідно з ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно ч. 3 ст. 228 ЦК України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача щодо пропуску строку звернення до суду, оскільки з досліджених матеріалів судом встановлено, що позивач дізнався про договір оренди лише 27 квітня 2018 року, а тому вважає за необхідне поновити йому пропущений строк для звернення до суду.

Крім того в судовому засіданні було встановлено, що розпорядженням голови Старобільської РДА першому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для створення фермерського господарства, а тому суд вважає, що видаючи пізніше дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою порушило право позивача на створення фермерського господарства.

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає повному задоволенню.

Позивачем не ставиться питання про відшкодування судових витрат відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача у вигляді судового збору, сплаченого при поданні позову, а тому суд не вирішує вказане питання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 13 Закону України «Про оцінку землі», ст. ст. 203, 215, 632 ЦК України», ст. ст. 12, 13, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Старобільської РДА Луганської області, ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, скасування розпоряджень та визнання договору оренди недійсним задовольнити.

Скасувати розпорядження голови Старобільської РДА № 717 від 30.11.2012 року про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 40,4116 га. за рахунок вільних земель державної власності, що розташовані на території, яка за даними державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді.

Скасувати розпорядження голови Старобільської РДА № 883 від 29.12.2012 року про надання в оренду строком на 49 років ОСОБА_2 земельної ділянки площею 40,4116 га. за рахунок вільних земель державної власності, що розташовані на території, яка за даними державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 40,4116 га. б/н від 29.12.2012 року, укладений на підставі розпорядження голови Старобільської РДА № 883 від 29.12.2012 року про надання в оренду строком на 49 років ОСОБА_2 земельні ділянки площею 40,4116 га. за рахунок вільних земель державної власності, що розташовані на території, яка за даними державного земельного кадастру рахується в Лиманській сільській раді

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги.

Повний текст рішення складено та проголошено 06 грудня 2019 року о 09 годині 00 хвилин.

Суддя В.Ю. Колядов