Номер провадження: 22-ц/813/1647/19
Номер справи місцевого суду: 509/3038/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ,

від відповідача ОСОБА_3 - не з`явились,

переглянувши справу №509/3038/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 2 жовтня 2018 року у складі судді Кириченка П.Л., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 9 серпня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що з 2003 року є власником земельної ділянки площею 0,10 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», кадастровий номер НОМЕР_1 , розташованої за адресом: АДРЕСА_5. На початку серпня 2017 року стало відомо про наявність договору, укладеного між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_3 6 лютого 2012 року про купівлю-продаж земельної ділянки. Посилаючись на те, що договір не укладав, земельну ділянку не продавав, позивач ОСОБА_1 просив на підставі частин 1, 3 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_5 6 лютого 2012 року, зареєстрований в реєстрі за №617 (т.1 а.с.2-3).

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 9 серпня 2017 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.17).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, зазначивши, що договір було укладено та нотаріально посвідчено, шахрайські дії нотаріуса вироком суду не встановлено (т.1 а.с.151-152).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 2 жовтня 2018 року позов задоволено (т.1 а.с.194-199).

Висновок суду мотивовано тим, що земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , що посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 , виданим 10 грудня 2003 року на підставі рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 4 лютого 2003 року №114, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №ТІ 3084-18, оригінал якого знаходиться у ОСОБА_1 та не містить відміток нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку до іншого набувача. Спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки виконано на спеціальному бланку нотаріального документа серії ВРР №012472, містить підписи сторін договору та нотаріальне посвідчення 6 лютого 2012 року нотаріусом ОСОБА_5 , діяльність якої з 4 квітня 2012 року припинено та у якої при передачі документів до архіву не виявлено реєстру нотаріальних дій за 2012 рік та договорів за лютий 2012 року. Ухилення відповідача від надання для експертного дослідження оригіналу договору купівлі-продажу унеможливило проведення експертного дослідження підпису на договорі ОСОБА_1 та мало наслідком визнання судом факту того, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 6 лютого 2012 року підписано не ОСОБА_1 , а іншою особою, що свідчить про відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на укладення правочину щодо відчуження земельної ділянки та наявність передбачених частиною 1 статті 215 ЦК України підстав для визнання договору недійсним.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2018 року справу призначено до розгляду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв`язку з ліквідацією.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2019 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2019 року справу призначено до розгляду.

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати судове рішення суду першої інстанції повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.1 а.с.202-204).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в тому, що договір купівлі-продажу було укладено між ним та ОСОБА_1 та нотаріально посвідчено; підпис ОСОБА_1 на договорі не спростовано проведенням експертизи; що оригінал договору купівлі-продажу не надано суду для експертного дослідження в силу втрати документа; що не встановлено знаходження оригіналу державного акту у ОСОБА_1 , що позивачем при зверненні до суду було пропущено строк позовної давності, що має наслідком відмову в позові за спливом позовної давності тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує правильністю висновку суду про недійсність договору; наявністю у нього оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку; неможливістю проведення експертизи підпису на договорі з незалежних від позивача причин; відсутність доказів належного нотаріального посвідчення договору; посиланням ОСОБА_3 на втрату оригіналу договору; безпідставністю посилання на наслідки спливу позовної давності до вимог про визнання правочину недійсним тощо (т.2 а.с.1-4).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, судового рішення без змін з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 , виданого Овідіопольським районним відділом земельних ресурсів 10 грудня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №ТЇ-3084-18 Таїровської селищної ради, ОСОБА_1 на підставі рішення Таїровської селищної ради від 4 лютого 2003 року №114 є власником земельної ділянки площею 0,100 га кадастровий номер НОМЕР_1 , цільового призначення «для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка)», розташованої в АДРЕСА_5 селищної ради Овідіопольського району Одеської області (т.1 а.с.8, 62, 64).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28 липня 2017 року державним реєстратором Іожица О.Ю. Одеської обласної філії комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» Одеська область зроблено запис 21622112 про право приватної власності 1/1 ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0988 га кадастровий номер НОМЕР_1 цільового призначення «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , укладеного між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), посвідченого 6 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №617 (т.1 а.с.10-11.12-13, 101-110).

На виконання ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2017 року про витребування доказів Головним територіальним управлінням у місті Києві та Київським державним нотаріальним архівом Головного територіального управління юстиції у м. Києві надано інформацію, з змістом якої відповідно до наказу Головного управління юстиції у м. Києві від 4 квітня 2012 року №618 діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 припинена. Наказами Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 2 червня 2012 року №1087 «Про передачу документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5» та від 11 вересня 2012 року №2092 «Про внесення змін до наказу Головного управління юстиції у м. Києві від 1 червня 2012 року №1087 «Про передачу документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5» створено робочу групу Головного управління юстиції у м. Києві для передачі документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса ОСОБА_5 до Київського державного нотаріального архіву. В акті про вилучення справ приватного нотаріуса для передачі на зберігання до державного нотаріального архіву зазначено, що фізичний стан документів, що вилучаються неупорядкований, наряди відповідно до номенклатури не сформовані, більша частина справ вилучається розсипом документів, реєстри для реєстрації нотаріальних дій за 2011-2012 роки відсутні. Під час вилучення складений перелік справ (документів) додатки 1-50 до акту про вилучення справ приватного нотаріуса для передачі на зберігання до державного нотаріального архіву; в додатках зазначено, що за 2012 рік були вилучені договори за січень 2012 року, а за лютий місяць 2012 року будь-які договори взагалі не зазначені ні у вигляді сформованих справ, ні серед переліку розсипу документів (т.1 а.с.55-58, 90-91).

Відповідно до інформації Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в архіві відділу зберігається другий примірник Державного акту серії НОМЕР_2 , зареєстрований за №ТЇ-3084-18 від 10 грудня 2003 року, на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,100 га «для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка)» кадастровий номер НОМЕР_1 ; при цьому на зберігання не надходив другий примірник Державного акту серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0988 га «для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) (т.1 а.с.61, 62).

Згідно повідомлення №18-1718 від 13 серпня 2018 року про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №509/3038/17 складеного судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, проведення експертизи підпису ОСОБА_1 у договорі є неможливим через ненадання оригіналу договору купівлі-продажу земельної ділянки від 6 лютого 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №617, викладеного на бланку нотаріального документа серії ВРР №012472 (т.1 а.с.181).

Судом першої інстанції на підставі поданих учасниками справи доказів встановлено на підставі частин 1, 3 статті 203, частини 1 статті 215, статті 236 ЦК України недійсність з моменту вчинення Договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідченого 6 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №617, який відповідно до положень статті 216 ЦК України в силу недійсності не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та, відповідно, не приймає викладені в апеляційній скарзі доводи.

Так, дійсно договір купівлі-продажу, значиться укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з використанням нотаріального бланку документу, містить дані про посвідчення такого 6 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та реєстрацію в реєстрі за номером 617, поряд з цим договір містить посилання на Державний акт серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0988 га «для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка)», який ОСОБА_1 не видавався та, відповідно, його другий примірник в архіві Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області не зберігається. У ОСОБА_1 наявний в оригіналі отриманий ним Державний акт серії НОМЕР_2 , зареєстрований за №ТЇ-3084-18 від 10 грудня 2003 на земельну ділянку площею 0,100 га «для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка)» кадастровий номер НОМЕР_1 , другий екземпляр акту зберігається в архіві Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, при цьому наявний у ОСОБА_1 оригінал державного акту не містить відмітки нотаріуса про відчуження земельної ділянки на підставі нотаріально посвідченого 6 лютого 2012 року договору купівлі-продажу. Оригінал державного акту ОСОБА_1 в особі представника було надано для огляду суду апеляційної інстанції, що, відповідно, спростовує доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 оригіналу документу та не надання такого суду.

Не приймаються доводи апеляційної скарги в тій частині, що підпис ОСОБА_1 на договорі не спростовано проведенням експертизи.

Так, судом було призначено судову почеркознавчу експертизу підпису ОСОБА_1 в договорі, ОСОБА_1 за проведення експертного дослідження сплачено, проте експертне дослідження не проведено в силу відсутності оригіналу договору. В порядку витребування судом доказів отримано відповідь компетентних органів про припинення діяльності нотаріуса ОСОБА_5, відсутність примірника договору у документа нотаріуса ОСОБА_5, відсутність будь-яких даних серед вилучених у нотаріуса для передачі до архіву документів про спірний договір. Що ж до ОСОБА_3 , то ним державна реєстрація права власності на земельну ділянку на підставі спірного договору проведена лише у 2017 році, тобто через п`ять років після укладення договору, ним же суду спірний договір не надано з посиланням на його втрату. За таких обставини, суд обґрунтовано виходив з того, що факт підписання ОСОБА_1 . спірного договору є не встановленим, що має наслідком недоведеність, зокрема, наявності передбачених статтею 203 ЦК України загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме не доведення того, що відчуження майна вчинено власником, при тому його волевиявлення є вільним та відповідає його внутрішній волі.

Безпідставними є й доводи апеляційної скарги щодо застосування наслідків спливу позовної давності.

Так, відповідно до положень частини 4 статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Спірний договір датовано 6 лютого 2012 року, при цьому державну реєстрацію права власності на зазначене в договорі нерухоме майно проведено державним реєстратором лише 28 липня 2017 року, відтак, момент набуття права власності за договором в силу положень частини 4 статті 334 ЦК України визначається моментом державної реєстрації 28 липня 2017 року. До суду з позов про визнання пред`явленого для реєстрації договору недійсним пред`явлено 9 серпня 2017 року, тобто через 12 днів після державної реєстрації права власності на майно за договором.

Крім того, ОСОБА_1 вимоги про визнання договору недійсним обґрунтовано тим, що особисто ним договір не укладався та не підписувався. Матеріали справи дане обґрунтування позовних вимог не спростовують, відтак, у визначеному частиною 1 статті 261 ЦПК України перебігу позовної давності слід виходити з того, що до 28 липня 2017 року ОСОБА_1 не довідувався та й не міг довідатися про порушення свого права власності та про особу, яка його порушила.

Кожна сторона зобов`язна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Лисим В.І. наявність підстав для визнання недійсним спірного правочину доведена, порушене право власності на земельну ділянку, за захистом якого він звернувся до суду, захищено обґрунтовано.

Правові підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 2 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 3 червня 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков