Провадження № 4-с/761/58/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л,

при секретарі Шлапаковій А.О.,

за участі

представника скаржника Фесенко О.М.

представника заінтересованої особи Горбань О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк», суб'єкт оскарження: старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан Інна Леонідівна, боржник: ОСОБА_6, на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до суду з даною скаргою, зважаючи на наступне. 18.03.2014 р. заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва, частково зміненим ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.10.2014 р. задоволено позовні вимоги банку та стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором № 363-ф/08 від 04.08.2008 р. у розмірі 100 005,81 доларів США та 7 689,35 грн. З ОСОБА_6 на користь банку за невиконання договору іпотеки від 04.08.2008 р. суму у розмірі 1 000,00 грн. та судові витрати у сумі 1 720,50 грн. Шевченківським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення видано виконавчий лист. 18.05.2015 р. державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л. відкрито виконавче провадження. «Украгазбанк» звернулось до відділу виконавчої служби з заявою про повернення виконавчого листа з метою подальшого пред»явлення його для виконання приватному виконавцю. 01.11.2018 р. старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» з мотивувальною частин6ою такого змісту: «В порядку примусового виконання виконавчого документа встановлено, що згідно поданих боржником квитанцій частину боргу сплачено до відкриття виконавчого провадження, сума боргу на момент виконавчого провадження складала 56 885,81 доларів США, та 7 689,35 грн. сума виконавчого збору складала 5 688,58 дол. США та 768,93 грн. відповідно. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження боржником на рахунок стягувача сплачено 56 739,22 дол. США. Крім того, боржником сплачено на депозитний рахунок Відділу та перераховано на користь держави виконавчий збір в розмірі 5688.58 дол. США (еквівалент на момент перерахування 159 877,92 грн.) та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 231,62 грн. На адресу відділу надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання. Залишок боргу складає 146, 59 дол. США та 7 689,35 грн.». Скаржник вважає, що дії старшого державного виконавця є неправомірними, оскільки він не наділений повноваженнями визначати у зв»язку із чим до початку примусового виконання рішення суду боржником було направлено банку грошові кошти і не має повноважень самостійно встановлювати, що такі кошти пішли на виконання рішення суду. Отже, державний виконавець не мав жодних підстав вираховувати сплачені через касу відділення банку боржником кошти в рахунок погашення боргу за виконанням документом. Зважаючи на викладене представник скаржника просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л. щодо зазначення у постанові про повернення виконавчого документу стягувану від 01.11.2018 р. ВП № 53960283 та на виконавчому листі № 761/34260/13-ц виданого 04.02.2016 р. Шевченківським районним судом м. Києва залишку боргу за виконавчим документом в сумі 146,59 доларів США та 7689,35 грн.; скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувану від 01.11.2018 р. ВП № 53960283, прийняту старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л.; зобов»язати старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л. прийняти нову постанову про повернення виконавчого документа стягувану у виконавчому провадженні № 53960283, з зазначенням у постанові та на виконавчому листі залишку боргу за виконавчим документом, згідно депозитних рахунків Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції.

В судовому засіданні представник ПАТ АБ «Укргазбанк» підтримав скаргу, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення скарги, оскільки дії державного виконавця не порушували права банку і відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_6 дійсно виконувала рішення суду в добровільному порядку, що і було враховано державним виконавцем при задоволенні заяви стягувача про повернення виконавчого листа.

Від Красноштан І.В. надійшов відзив з проханням про розгляд справи за його відсутністю та зазначено наступне. Згідно наданих квитанцій боржником за період з 11.09.2014 року по 19.10.2018 року сплачено стягувану частину боргу. Крім того, боржником сплачено на депозитний рахунок Відділу виконавчий збір та залишок боргу у розмірі 49 875,46 грн. (що еквівалентно на момент перерахування 1776,22 дол. США). На звернення стягувача до Відділу з запитом про надання інформації про хід виконавчого провадження, було надано відповідь в якій зазначено про сплату боржником за період з 11.09.2014 р. по 30.08.2018 р. безпосередньо стягувану оминаючи депозитний рахунок Відділу, частину боргу в розмірі 83482 дол. СШАта зазначено, що станом на 25.09.2018 року залишок боргу з виконавчим документом складає 166233,81 дол. США та 5265,72 грн.. Проте, стягувачем не повідомлено державного виконавця про не зарахування вищезазначених коштів в рахунок погашення боргу, жодних звернень стягувача на адресу Відділу не надходило. Крім того, в наданих боржником квитанціях зазначено призначення платежу - справа № 761/34260/13-ц. Зважаючи на викладене, з огляду на те, що скаржник не повідомив про не зарахування коштів, як сплату боргу, державний виконавець просить відмовити у задоволенні вимог ПАТ АК «Укргазбанк» та розглянути справу за його відсутністю.

ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилась про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Вислухавши пояснення і доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Встановлено, що на примусовому виконанні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 04.02.2016 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Украгазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 100 105 доларів США 81 цент США та 7 688 грн. 35 коп. Виконавче провадження (ВП) № 53960283.

Також встановлено і не заперечувалось учасниками процесу, що до Відділу виконавчої служби19.10.2018 року надійшла заява представника Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про повернення без виконання виконавчого листа про солідарне стягнення з ОСОБА_9, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 100 105 доларів США 81 цент США та 7 688 грн. 35 коп. відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчий документ, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України, повертається стягувачу, якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

01.11.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.В. зважаючи на п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

При цьому у постанові зазначено, що залишок боргу складає 146,59 доларів США та 7 689,35 грн.

Як свідчить мотивувальна частина постанови державного виконавця, останній дійшов висновку про залишок боргу у зазначеній сумі, оскільки після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження боржником на рахунок стягувача сплачено 56739,22 дол. ША. Крім того, боржником сплачено на депозитний рахунок Відділу та перераховано на користь держави виконавчий збір у розмірі 5688,58 дол. США (еквівалент на момент перерахування 159877,92 грн.) та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 231,62 грн.

Представник скаржника зазначає, що державний виконавець за відсутності повноважень самостійно визначив залишок боргу.

Представник боржника вважає, що дії державного виконавця цілком узгоджуються з вимогами чинного законодавства України.

Так, як свідчать надані старшим державним виконавцем Красноштан І.Л. документи, а сама копії квитанцій, які містяться в матеріалах виконавчого провадження № 35960283, боржником у через відділення скаржника сплачувались кошти з призначенням платежу - часткове погашення кредиту (заборгованості) згідно кредитного договору № 368-ф08 від 04.08.2008 р., що було взято до уваги державним виконавцем при вирішенні питання щодо повернення виконавчого листа та зазначення залишок боргу на виконавчому листі.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

За положеннями ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження здійснюється з дотриманням, серед іншого таких засад, як то верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.

Розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється, згідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» у такій черговості:1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Крім того, розділом VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. за № 512/5 визначає, що стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, у тому числі в іноземній валюті, відкриті Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування (в іноземній валюті - в банках), приватними виконавцями - в банках(далі - депозитний рахунок).

Матеріали справи не свідчать про те, що державний виконавець перевіряючи виконання рішення суду шляхом, зокрема, внесення грошових коштів безпосередньо стягувану, отримував від скаржника інформацію для підтвердження таких обставин та згоду банку із зарахуванням таких коштів в рахунок погашення стягнутої судовим рішенням заборгованості.

Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги норми чинного законодавства, якими керується державний виконавець під час примусового виконання судового рішення, останній не мав повноважень та підстав зараховувати кошти сплачені боржником через відділення банку в рахунок погашення боргу за виконавчим документом.

Зазначене, цілком узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 р. у справі № 501/635/16-ц.

Приписами ст. 6 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку щодо дії державного виконавця в частині в частині зазначення залишку суми боргу у постанові про повернення виконавчого документу стягувану від 01.11.2018 р. ВП 53960283 та на виконавчому листі № 761/34260/13-3, виданого 04.02.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва не відповідають вимогам закону.

За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити скаргу в частині визнання дій неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого листа.

Разом з тим, суд не знаходить суд не вбачає підстав для задоволення вимог скаржника в частині зобов»язання прийняти нову постанову із зазначенням в ній та на виконавчому листі залишку заборгованості за виконавчим документом згідно даних депозитних рахунків відділу державної виконавчої служби, оскільки таким чином суд перебирає на себе функції органу, який законом уповноважений на прийняття таких рішень за результатами розгляду відповідних матеріалів, згідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 353,447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк», суб'єкт оскарження: старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан Інна Леонідівна, боржник: ОСОБА_6, на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан Інни Леонідівни в частині зазначення залишку суми боргу у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу від 01.11.2018 р. ВП 53960283 та на виконавчому листі № 761/34260/13-3, виданого 04.02.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Скасувати постанову винесену старшим держаним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан Інною Леонідівною про повернення виконавчого документу стягувачу від 01.11.2018 року ВП 53960283.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п»ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: