Справа № 522/5504/19
Провадження №2-з/522/257/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Шкамерда К.С., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до відкриття провадження, відповідно до якої просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що його сестра ОСОБА_3 володіла на праві власності квартирою АДРЕСА_1 . Син ОСОБА_3 . , ОСОБА_2. ще у 1992 році виїхав до Російської Федерації і з того часу життям матері, її долею та самопочуттям взагалі не цікавився. На протязі всього часу він жодного разу до матері не приїжджав і не дзвонив, матеріальної допомоги не надавав.

Інших родичів ОСОБА_3 не мала, у зв`язку з чим ОСОБА_1 опікувався, матеріально забезпечував і надавав їй іншу допомогу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у виді квартири АДРЕСА_1 .

У встановлений законом строк він звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у м.Одесі із заявою про прийняття спадщини.

11.03.2019 року він отримав відповідь, що на підставі заяви ОСОБА_2 була заведена спадкова справа №3с/2019 до майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та зазначено, що у разі, якщо він вважає своє право порушеним йому необхідно звернутися до відповідного районного суду м.Одеси із позовною заявою, щодо захисту його майнових прав. Якщо нотаріальна контора протягом одного місяця не одержить відповідного повідомлення від суду, Свідоцтво про право на спадщину за законом буде видано спадкоємцю першої черги.

Але зараз ОСОБА_1 стало відомо, що 13.03.2019 року Приморська державна нотаріальна контора у місті Одесі видала ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 та зареєструвала за ним право власності на відповідне майно.

Даними діями було порушено його майнові права, у зв`язку з чим він має намір звернутися до суду з позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, про одержання права на спадкування та визнання права власності на нерухоме майно.

Але підготовка позовної заяви і пакету документів потребує тривалого часу, а власник квартири є громадянином Російської Федерації, який постійно проживає за межами України. Він у будь-який час може продати квартиру, що вплине не тільки на поновлення його прав, але і на права осіб, які придбають дану квартиру. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав і інтересів йому, як позивача, за захистом яких він буде звертатись до суду.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Подана заявником заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином підлягає невідкладному розгляду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Заявник в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що 13.03.2019 року Приморська державна нотаріальна контора у місті Одесі видала ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 та зареєструвала за ним право власності на відповідне майно.

Жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених заявником в заяві про забезпечення позову до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявник у вище зазначеній заяві про забезпечення позову не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В заяві відсутнє достатнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні докази на підтвердження обставин викладених в заяві, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами доказування, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження до відкриття провадження, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя К.С. Шкамерда