Справа № 497/309/19
Провадження № 2/497/363/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.

секретаря - Божевої І.Д.

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2019 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Криничненської сільської ради Болградського району та просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в наступних частках:

- за ОСОБА_1 на 1/5 частку як за членом колгоспного двору, на 1/10 частку як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року та на 3/10 часток, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року;

- за ОСОБА_2 на 1/5 частку як за членом колгоспного двору;

- за ОСОБА_3 на 1/5 частку як за членом колгоспного двору.

Окрім цього просять встановити факт того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року та ОСОБА_6 є дружиною ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

При цьому позивачі посилаються на те, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору до складу якого входили ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року та позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, тобто кожний придбав право власності на 1/5 частину житлового будинку. Після смерті батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їх частку в будинку успадкував син ОСОБА_1 та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, але постановами приватнтх нотаріусів йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я померлих.Також усім позивачам рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно відмовлено в проведенні реєстрації права власності на їх частку будинку, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Окрім цього позивач ОСОБА_1 посилається на те, що в свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено «ОСОБА_6», в той час як прізвище батька в свідоцтві про смерть та його прізвище в свідоцтві у народженні і у паспорті громадянина України зазначено «ОСОБА_6», що позбавляє його можливості довести родинні зв'язки з матер'ю та факт укладення шлюбу між батьками, тому просить встановити відповідні факти в судовому порядку.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просять розглянути справу у їх відсутності.

Представник відповідача Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року), ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року) та позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/5 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області №1139 від 04.12.2018 року (а.с.20).

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім'я власника.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов'язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об'єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно № 44584911, 44584405 та 44583836 від 13.12.2018 року позивачам відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок через відсутність у них правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.27, 28,29).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 18.12.2000 року, виданого Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №85, ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.11).

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданого повторно 12.01.1977 року Болградським ЗАГС Одеської області, на російській мові «ОСОБА_5» та «ОСОБА_6» одружилися, про що було зроблено а/з №11 від 13.02.1943 року, та після одруження дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_6» (а.с.12). Однак відповідно до свідоцтва про смерть, померла «ОСОБА_6», тобто помилка в прізвище виникла через невірний переклад працівниками сільської ради прізвища «ОСОБА_6» (а.с.10), тому суд вважає за можливим встановити факт того, що ОСОБА_6 є дружиною ОСОБА_5

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є дружина ОСОБА_6, що було встановлено судом та син ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6, виданим повторно 25.10.2018 року (а.с.6), тобто вони є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.529 ЦК Української РСР, який діяв на момент відкриття спадщини, тому спадщина розподілилася між спадкоємцями в рівних частках по 1/10 частини в житловому будинку кожному і загальна частка ОСОБА_6 склала 3/10.

Спадщину позивачі прийняли, фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району № 1143 від 07 грудня 2018 року (а.с.24) та матеріалами спадкової справи № 817/07, заведеною державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б., з якої вбачається що з заявою про видачу свідоцтва звернулись дружина та син померлого, які на деяке майно отримали свідоцтво про право на спадщину за законом.

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 17.01.2019 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на відповідну частку (а.с.29).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1, позивач по справі народився ІНФОРМАЦІЯ_7 року та його батьками є «ОСОБА_5» і «ОСОБА_6», про що було зроблено актовий запис №86 від 06 серпня 1945 року (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, виданого виконавчим комітетом Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, а/з №59, ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.10).

Тобто помилка в написанні прізвища позивача ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_6 виникла в результаті не вірного перекладу, тому суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин.

При житті ОСОБА_6 склала заповіт від 05.07.2002 року, посвідчений секретарем Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №145, відповідно до якого заповіла все своє майно, що буде їй належати на день смерті, сертифікат на земельний та майновий паї - ОСОБА_1, позивачу по справі. Заповіт не змінено та не скасовано.

Спадкоємцем за заповітом після її смерті є ОСОБА_1, позивач по справі, який прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району № 141 від 07.12.2018 року (а.с.22).

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. №1329/02-31 від 11.12.2018 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність житлового будинку спадкодавцю.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6 не має, що також підтверджується копією спадкової справи № 228/2018, заведеною приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Станєвою В.Б., з якої вбачається що до нотаріуса звернувся тільки позивач.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.529, 549 ЦК Української РСР, ст.ст.328,392,1222,1233,1268,1270 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 200, 259, 263-265, 315,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 є рідним сином ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Встановити факт того, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року є дружиною ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1, як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, право власності на 1/10 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на 3/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1, як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1, як за членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца