Справа № 523/6469/18
Провадження №2/523/1857/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача - Байрамова О.В.

представника відповідача, адвоката - Гудима І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, а також від імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна предметом іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, а також від імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна предметом іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.11.2005 року ОСОБА_1 (надалі - Відповідач 1, Позичальник) уклала з АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», (надалі - Позивач) Договір про надання споживчого кредиту № 2005/08/994 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит у сумі 32 620,00 (тридцять дві тисячі шістсот двадцять дол. 00 цнт.) доларів США, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

В порушення умов Кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526., 1054ІІК України Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує,внаслідок чого станом на 16.04.2018 року заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором складає 21431,15 (двадцять одна тисяча чотириста тридцять один долар США 15 центів) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.04.2018 року становить 559 886,84 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 84 коп.) гривень, а саме (довідка з розрахунком заборгованості додається):

Сума заборгованості за кредитом - 12 891,00 Доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.04.2018 становить - 336 776,20 грн.;

Сума заборгованості за відсотками - 5 537,13 Доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.04.2018 становить 144 657,02 грн.;

Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1 687,22 Доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.04.2018 становить 44 078,47 грн.;

Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 315,80 Доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.04.2018 становить 34 375,16 грн.

(Курс НБУ на 16.04.2018року становить 1 США = 26,124909 грн.).

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Відповідачем та Позивачем було укладено Договір застави майнових прав від 18.11.2005 року (надалі - Договір застави) (копія додається).

Відповідно до умов Договору застави, в заставу було передано майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру, а саме:

- квартиру, будівельний АДРЕСА_7

Даний договір посвідчено ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за № 5307.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - ЗУ «Про іпотеку»), застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Відповідно до аб. 2 ст. 5 ЗУ «Про іпотеку», предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору.

Згідно з аб. 1 ст. 5 ЗУ «Про іпотеку», предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов:

- нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація;

- нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення;

- нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Таким чином, застава майнових прав на Квартиру регулюється ЗУ «Про іпотеку». Правовідносини, що пов`язані з даним майном в межах Договору застави, також регулюються зазначеним законом.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається Позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва житла - двохкімнатної квартири загальною площею 56,29 кв. м., що будується за адресою: АДРЕСА_7

Отже, кредит надавався для фінансування будівництва Квартири, майнові права на яку було передано в заставу Позивачу.

Згідно з п.п. 1.3.2. Кредитного договору, протягом двох робочих днів після реєстрації права власності на нерухоме майно, Кредитор укладає з Позичальником іпотечний договір за умовами якого Позичальник передає Кредитору в іпотеку Квартиру.

Відповідно до п.п. 3.3.4 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів після оформлення та реєстрації права власності на Квартиру, укласти з Кредитором іпотечний договір.

Згідно п. 1.9. Договору застави, після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію Квартири, а також після оформлення та реєстрації права власності, збудована нерухомість (Квартира) стає предметом іпотеки. Сторони зобов`язуються укласти Іпотечний договір, предметом якого стає відповідне нерухоме майно.

Відповідно до п. 2.1.9. Договору застави, Заставодавець зобов`язаний протягом трьох робочих днів після оформлення та реєстрації права власності на нерухоме майно (Квартиру) укласти з Заставодержателем Іпотечний договір.

Виходячи з дати видачі свідоцтва про право власності Відповідачу (інформація зазначена в інформаційній довідці від 08.02.2018 року, яка додається), свідоцтво про право власності на квартиру було видано 22.12.2010 року.

На даний момент, адресою зазначеного майна є: АДРЕСА_7

Проте Відповідачем не було повідомлено Позивача про оформлення та реєстрацію права власності, відповідно, не було укладено іпотечний договір.

Таким чином, незважаючи на обов`язок Відповідача укласти з Позивачем договір іпотеки, Відповідачем було порушено умови Кредитного договору та Договору Застави, що, в свою чергу, порушує права Позивача як Кредитора та Заставодержателя.

Позивач також посилається на практику Верховного Суду України.

Так, згідно з постановами Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 квітня 2013 року у справі № 6-21 цс 13 та від 12 червня 2013 року у справі № 6-45цс1, майнове право, що є предметом застави (іпотеки), - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Відповідно до постанов Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 квітня 2013 року у справі № 6-21 цс 13 та від 12 червня 2013 року у справі № 6-45цс13, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об 'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Таким чином, виходячи з аналізу законодавства та аналізу постанов Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, квартира, майнові права на яку, відповідно до Договору застави, заставлено в якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором, є предметом іпотеки.

Також варто зазначити, що відповідно до п. 2.1.2. Договору застави, Заставодавець зобов`язаний до моменту повного виконання Основного зобов`язання без письмової згоди Заставодержателя не здійснювати відступлення Предмета застави третім особам.

Відповідно до інформаційної довідки, 19.05.2015 року, шляхом укладення договору дарування № 5-679, ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 (далі - Відповідач 2)спірну квартиру.

Згідно зч. 1-2 ЗУ «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обоє 'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

На підставі викладеного, позивач просить:

визнати Квартиру, майнові права на яку є предметом застави, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_7 , предметом іпотеки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а також пояснив, що відповідачка без згоди банку подарувала своєму сину квартиру. В зв`язку з чим, позивач не має можливості звернути стягнення на квартиру, як на об`єкт іпотеки.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав. Окрім того, наслідки не укладання договору іпотеки, які були передбачені договором застави майнових справ є іншими, а ніж вимоги, які заявляє позивач.

Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 18.11.2005 року ОСОБА_1 (надалі - Відповідач 1, Позичальник) уклала з АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», (надалі - Позивач) Договір про надання споживчого кредиту № 2005/08/994 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит у сумі 32 620,00 (тридцять дві тисячі шістсот двадцять дол. 00 цнт.) доларів США, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

Позивач стверджує, що він свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а відповідач в порушення умов Кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526., 1054ІІК України свої зобов`язання належним чином не виконує,внаслідок чого станом на 16.04.2018 року заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором складає 21431,15 (двадцять одна тисяча чотириста тридцять один долар США 15 центів) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.04.2018 року становить 559 886,84 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 84 коп.) гривень.

В судовому засіданні сторони не заперечували проти наявності заборгованості за кредитним договором, однак суд при ухваленні даного рішення не перевіряє обсяг заборгованості, оскільки він не є предметом позовних вимог.

Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Відповідачем та Позивачем було укладено Договір застави майнових прав від 18.11.2005 року (надалі - Договір застави) (копія додається).

Відповідно до умов Договору застави, в заставу було передано майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру, а саме:

- квартиру, будівельний АДРЕСА_7 (далі - Квартира).

Даний договір посвідчено ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за № 5307.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - ЗУ «Про іпотеку»), застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Відповідно до аб. 2 ст. 5 ЗУ «Про іпотеку», предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору.

Згідно з аб. 1 ст. 5 ЗУ «Про іпотеку», предметом іпотеки можуть бути один або декілька об 'єктів нерухомого майна за таких умов:

- нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація;

- нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення;

- нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Таким чином, застава майнових прав на квартиру регулюється ЗУ «Про іпотеку». Правовідносини, що пов`язані з даним майном в межах Договору застави, також регулюються зазначеним законом.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається Позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва житла - двохкімнатної квартири загальною площею 56,29 кв. м., що будується за адресою: АДРЕСА_7

Отже, кредит надавався для фінансування будівництва Квартири, майнові права на яку було передано в заставу Позивачу.

Згідно з п.п. 1.3.2. Кредитного договору, протягом двох робочих днів після реєстрації права власності на нерухоме майно, Кредитор укладає з Позичальником іпотечний договір за умовами якого Позичальник передає Кредитору в іпотеку Квартиру.

Відповідно до п.п. 3.3.4 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів після оформлення та реєстрації права власності на Квартиру, укласти з Кредитором іпотечний договір.

Згідно п. 1.9. Договору застави, після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію Квартири, а також після оформлення та реєстрації права власності, збудована нерухомість (Квартира) стає предметом іпотеки. Сторони зобов`язуються укласти Іпотечний договір, предметом якого стає відповідне нерухоме майно.

Відповідно до п. 2.1.9. Договору застави, Заставодавець зобов`язаний протягом трьох робочих днів після оформлення та реєстрації права власності на нерухоме майно (Квартиру) укласти з Заставодержателем Іпотечний договір.

ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на квартиру було видано 22.12.2010 року.

На даний момент, адресою зазначеного майна є: м АДРЕСА_7

Проте Відповідачем не було повідомлено Позивача про оформлення та реєстрацію права власності, відповідно, не було укладено іпотечний договір.

19.05.2015 року, шляхом укладення договору дарування № 5-679, ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 (далі - Відповідач 2)спірну квартиру.

Відповідно до умов п. 2.4.4 договору застави майнових прав від 18.11.2005 року у разі невиконання Заставодавцем хоча б одного з своїх обов`язків, встановлених п.п. 2.1.1-2.1.9 цього Договору, Заставодержатель з право вимагати дострокового виконання Заставодавцем основного зобов`язання, а у разі його невиконання - задовольнити свої забезпечені заставою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про заставу", застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Статтею 4 цього Закону визначено, що предметом застави можуть бути майно та майнові права.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись заставою.

Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За частинами 1, 6 статті статі 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо

інше не передбачено законом чи договором; звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Положеннями статті 23 Закону України "Про заставу" встановлено,при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права, або в інший спосіб, не заборонений законом, у тому числі шляхом продажу права вимоги

третій особі.

Згідно ст. 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави,

переходять у власність іншої особи.

Статтею 28 Закону України "Про заставу" встановлені випадки припинення застави. Так, застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави.

Однак позивач не посилається у позовні заяві, на передбачені Закону України "Про заставу" способи стягнення на предмет застави.

Згідно з постановами Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 3 квітня 2013 р. у справі № 6-21цс13 (№ в ЄДРСРУ 31073119); від 12 червня 2013 р. у справі № 6-45цс13 (№ в ЄДРСРУ 32213989) - майнове право, що є предметом застави (іпотеки), - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права. У постановах від 30 січня 2013 р. у справі № 6-168цс12 (№ в ЄДРСРУ 29620576) і від 4 вересня 2013 р. у справі № 6-51цс13 (№ в ЄДРСРУ 33432802) воно більш деталізоване: «Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому».

Необхідно також ураховувати ту обставину, що у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-8цс13 міститься висновок про те, що статтею 5 Закону України «Про іпотеку» визначено вичерпний перелік об`єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором. Поняття «іпотека майнових прав» і регулювання відносин при передачі в іпотеку майнових прав у цьому Законі були відсутні. Майнові права на об`єкт незавершеного будівництва віднесено до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня 2008 р. № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким було внесено зміни до Закону України «Про іпотеку».

Отже, Верховний Суд України сформулював обов`язкову для всіх судів України правову позицію, відповідно до якої майнові права на об`єкт незавершеного будівництва не могли бути предметом іпотеки за укладеними до 14 січня 2009 року (дати набрання чинності Закону №800-VI) іпотечним договорами.

На підставі викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимоги та визнання квартири, майнові права на яку є предметом застави, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_7 , предметом іпотеки.

Керуючись ст.ст.2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, а також від імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна предметом іпотеки - залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя:

Повний текст складено та підписано 28.03.2019р.