Справа № 444/4030/18
Провадження № 2/444/596/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області про визначення додаткого строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області про визначення додаткого строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона бажає прийняти спадщину після смерті баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 для цього повинна була у відповідності до ст. 1270 Цивільного кодексу України протягом шести місяців прийняти спадщину, тобто подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори по місцю знаходження майна, що зроблено нею не було.

Стверджує, що в неї є поважні причини для продовження строку для прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_3 04.10.2001 року зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно заповіла своїм дочкам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і тому вона не зверталася до нотаріуса про прийняття спадщини, так як були інші спадкоємці.

Позивач зазначає, що її мама ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 57 років, а тепер їй стало відомо, що тітка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, подала заяву від 18.09.2018 року, у якій зазначила, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_3 і вона пропустила строк прийняття спадщини і в суд з приводу поновлення строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Фактично в управління спадковим майном не вступала і не заперечує проти прийняття спадщини ОСОБА_1.

Позивач вказує, що звернулася до ОСОБА_6 нотаріальної контори і їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 але не оформила своїх спадкових прав, оскільки спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини.

Додатково повідомляє, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, спадкова справа в Рава-Руській державній нотаріальній конторі не заводилася.

Дід ОСОБА_7 та ОСОБА_3 відповідно до права власності мали у власності квартиру у АДРЕСА_2

А тому просять визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 протягом трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача- Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. У вирішенні даної справи повністю покладаються на рішення суду.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач фактично не заперечив позовні вимог, визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копією свідоцтва на право власності на квартиру, виданого Рава-Руським бюро по приватизації державного житлового фонду 29.04.1996 року стверджується, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_7. Дане свідоцтво видано згідно з розпорядженням (наказом) міськвиконкому від 18.04.1996 року № 142.

04.10.2001 року ОСОБА_3 було складено заповіт, який посвідчений ОСОБА_8, приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу та зарєєстрований в реєстрі за № 777. Згідно даного заповіту ОСОБА_3 на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, вона заповіла своїй дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та своїй дочці ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рівних частинах кожній.

Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 04.11.2951 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 одружилися ІНФОРМАЦІЯ_9 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження цього ж дня зроблено відповідний запис за № 85. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, яке видано виконкомом Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області 30.07.2007 року, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 а її чоловік ОСОБА_7 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_10, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 27.04.2001 року.

Суд враховує, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, яке видано Рава-Руською міською радою Жовківського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_5.

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 віж 11.06.2002 року вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 одружилися 20.09.2001 року у Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 42. Прізвище після одруження дружини ОСОБА_10.

Виходячи із тих даних, які вказані у наведеному вище свідоцтві про одруження, можна стверджувати що дошлюбним прізвищем позивача ОСОБА_1 було ОСОБА_11.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 стверджується, що ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 та її батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_4 ОСОБА_7.

Тобто ОСОБА_4 ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, в користь якої було складено заповіт ОСОБА_3, є матір'ю позивача ОСОБА_1.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_5, в користь якої також було складено заповіт ОСОБА_3, подала заяву нотаріусу міста Рава-Руська, Жовківського району Львівської області, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_5 відомо про відкриття спадщини після помелої ІНФОРМАЦІЯ_6 її матері ОСОБА_3. Зазначила, що нею пропущено строк для прийняття спадщини. Їй зрозуміло, що відмова від спадщини не може бути змінена чи скасована. Ствердила, що в суд з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Фактично в управління спадковим майном не вступала, не заперечує проти отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1.

Так як ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4, а остання є дочкою ОСОБА_3, можна зробити висновок, що позивач є внучкою ОСОБА_3, а остання відповідно є її бабою.

А тому ОСОБА_1 може бути спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3.

Суд враховує, що Рава-Руська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області листом № 761/01-16 від 17.12.2018 року відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її баби ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_10, але не оформила своїх спадкових справ, оскільки спадкоємцем, тобто позивачем пропущено строк для прийняття спадщини.

Додатково цим же листом що Рава-Руська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в Рава-Руській державній нотаріальній конторі не заводилася. Дана інформація підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55254095 від 25.02.2019 року.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ніхто не звертався окрім позивача, в тому числі і спадкоємці за заповітом.

Відомостей про фактичне прийняття спадщини будь-ким із спадкоємців на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, тобто у зв'язку із проживанням на час смерті із спадкодавцем у суду немає.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Ч. 1 статті 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Позивач стверджує у позовній заяві, що їй стало тільки тепер відомо про те, що тітка ОСОБА_5 подала заяву від 18.09.2018 року, у якій зазначила, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_3 і вона пропустила строк прийняття спадщини і в суд з приводу поновлення строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Фактично в управління спадковим майном не вступала і не заперечує проти прийняття спадщини нею, тобто ОСОБА_1.

Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови).

Суд враховує, що спадкодавцем ОСОБА_3 був складений заповіт на користь двох дочок, однак останні спадщини не прийняли.

А тому в подальшому спадкування після смерті ОСОБА_3 може відбуватися за законом.

Суд бере до уваги, що позивач до моменту подання заяви 18.09.2018 року однією із спадкоємців за заповітом, а саме ОСОБА_5 не могла претендувати на спадщину за законом, оскільки заповіт був чинним, спадкування повинно було здійснюватися за заповітом після смерті ОСОБА_3.

А тому позивач дійсно, як вона про це зазначає в позовній заяві, має поважні причини для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

У суду немає відомостей про те, що майно, належне ОСОБА_3 вже успадковано та що на таке оформлено право власності.

Наведене свідчить про те, що визначення позивачу додаткового строку для подання ними заяви про прийняття спадщини не буде порушувати прав інших осіб.

А тому для захисту прав позивача, враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.