ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1086/19 Справа № 207/3054/17 Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л.О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 18 червня 2016 року ОСОБА_1, керуючи належним їй на праві власності автомобілем НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг по пр.Аношкіна та пр.Свободи, здійснила зіткнення з його автомобілем, який зазнав механічних пошкоджень, тим самим спричинивши йому матеріальну шкоду.

Постановою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було закрито у зв'язку із пропуском строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування», куди він звернувся для отримання страхового відшкодування. Експертом компанії було проведено оцінку вартості ремонту його автомобіля і ця сума визначена у розмірі 21 148,55 грн, що підтверджується ремонтною калькуляцією від 03 серпня 2016 року і яку йому було видано 14 вересня 2017 року. Страхове відшкодування він отримав лише 03 жовтня 2017 року в сумі 16 985,32 грн. Різниця між вартістю ремонту та фактичними витратами становить 4 163,23 грн, як йому роз'яснили, вищезазначена сума складається з витрат на проведення експертизи та оформлення страхового відшкодування.

У зв'язку із відсутністю коштів він не зміг одразу зробити ремонт свого авто, а тому з 18 червня 2016 року по 20 квітня 2017 року, автомобіль простояв у пошкодженому стані на автостоянці по пр.Аношкіна, 39 Б. Сума послуг зі зберігання склала 3 976 грн, що підтверджується довідкою власника автостоянки від 12 жовтня 2017 року.

Таким чином, розмір збитків, які обумовлені винними діями відповідача, складає: 4 163,23 грн + 3 976,00 грн = 8 139,23 грн.

Зазначає, що в результаті пошкодження його автомобіля, йому були завдані моральні страждання, а саме: значним чином змінився його життєвий уклад, у нього майже не стало залишатись часу на відпочинок і досуг, збільшився час на поїздку до місця роботи і повернення з роботи додому, його постійно долали думки про те, де взяти кошти на ремонт автомобіля і як його відремонтувати. До того ж, щомісячно доводилось платити чималі кошти за зберігання автомобіля на платній стоянці. Також був зірваний їх сімейний відпочинок на морі. Розмір моральної шкоди він оцінює у розмірі 15 000 грн.

Враховуючи викладене, просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальний збиток в розмірі 8 139,23 грн та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 8 139 (вісім тисяч сто тридцять дев'ять) гривень 23 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 280 гривень 00 копійок.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом безпідставно стягнуто матеріальну шкоду з неї, оскільки страховою компанією було виплачено страхову виплату у значно меншому розмірі, ніж встановлений ліміт відповідальності за заподіяну шкоду. Отже непред'явлення вимог до страховика є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, також безпідставно було стягнуто з неї грошову суму за зберігання автомобіля, оскільки такі витрати повинні відшкодовуватися страховою компанією. Зазначає, що не погоджується з вирішенням справи в частині стягнення моральної шкоди, оскільки позивач не довів суду наявність обставин, якими він обгрунтовував вимоги в зазначеній частині позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18 червня 2016 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_1, рухаючись у м. Кам'янське на перехресті нерівнозначних доріг по пр. Аношкіна та пр. Свободи, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись по другорядній дорозі, допустила наїзд на автомобіль НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, що рухався по головній дорозі. Внаслідок цього зіткнення, було пошкоджено автомобіль ЗАЗ 110247 та завдана матеріальна шкода власнику автомобіля ОСОБА_2

Згідно постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 липня 2017 року, в діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність до вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, дії водія ОСОБА_1 знаходяться у причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою. Однак, на час розгляду адміністративної справи закінчився передбачений статтею 38 КУпАП тримісячний строк для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, а тому провадження у справі було закрито.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування», куди ОСОБА_2 звернувся для отримання страхового відшкодування. Експертом компанії було проведено оцінку вартості ремонту його автомобіля і ця сума визначена у розмірі 21 148,55 грн, що підтверджується ремонтною калькуляцією від 03 серпня 2016 року, яку йому було видано 14 вересня 2017 року. Страхове відшкодування він отримав лише 03 жовтня 2017 року в сумі 16 985,32 грн. Різниця між вартістю ремонту та фактичними витратами становить 4 163,23 грн, як йому роз'яснили, вищезазначена сума складається з витрат на проведення експертизи та оформлення страхового відшкодування.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Загальні підстави відшкодування шкоди визначені статтею 1166 ЦК України, згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно зі статями 7, 8 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов'язково. Cтрахова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на це, подає страховику відповідну заяву. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

За ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу, тобто витрати за послуги стоянки відносяться до шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу і повинні відшкодовуватися страховиком, з урахуванням того, що розміру страхової суми достатньо, і позивач не відмовився від свого права задовольнити свої вимоги шляхом звернення до страховика.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково встановив, що суб'єктом, який має задовольнити вимогу позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди, є саме завдавач шкоди - ОСОБА_1, оскільки саме на ТДВ «Експрес Страхування» покладений відповідний обов'язок у межах суми страхового відшкодування, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові № 14-176цс18 від 04 липня 2018 року.

В частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди доводи апеляційної скарги відповідача не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 є безпосереднім заподіювачем моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких ОСОБА_2 зазнав у зв'язку із пошкодженням його автомобіля - змінився його життєвий уклад, він не мав часу на нормальний відпочинок і дозвілля, збільшився час на поїздку до місця роботи.

Таким чином, враховуючи характер моральної шкоди, вину відповідача, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Підстави для скасування судового рішення в цій частині відсутні.

З огляду на зазначене, на підставі ч.1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 8 139 гривень 23 копійки з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає зміні, зменшенню з 1 280, 00 грн. до 640,00 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції в розмірі 960,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2018 року - скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 8 139, 23 грн. та відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій оскаржуваній частині рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2018 року залишити без змін.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2018 року змінити в частині визначення розміру судового збору. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції в розмірі 960,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова