ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1497/19 Справа № 205/1423/18 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів - Куценко Т.Р.,Ткаченко І.Ю.,

при секретарі Лященко С.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ПАТ Кб ПриватБанк звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 28 липня 2009 року банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 1230,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 19 лютого 2018 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 16149,19 грн.

У зв'язку з чим, ПАТ КБ ПриватБанк просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № б/н від 28 липня 2009 року у розмірі 16149,19 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк було задоволено частково:

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за Договором №б/н від 28 липня 2009 року, у загальному розмірі 2568,09 грн., де заборгованість за тілом кредиту 1877,50 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом 690,59 грн.;

- стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 280,19 грн.

В задоволені позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк щодо стягнення суми штрафів: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 745,20 грн. - штраф (процентна складова) та заборгованості по пені в розмірі 5865,87 грн. було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням в частині відмови, АТ КБ ПриватБанк подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в оскаржуваній частині та постановити нове, яким стягнути з відповідача на користь банку штрафи та заборгованість по пені.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ ПриватБанк не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

19 жовтня 2018 року дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 28 липня 2009 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 був укладений Договір №б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1230,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В порушення умов вказаного кредитного договору, ОСОБА_1 допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним станом на 19 лютого 2018 року виникла заборгованість у загальному розмірі 16149,19 грн., яка складається з:

- 1877,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

- 7160,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 5865,87 грн. - заборгованість по пені;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 745,20 грн. - штраф (процентна складова).

Положеннями ст. ст. 526, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100,00 грн. Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених Тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Проте, надані ПАТ КБ ПриватБанк до позовних вимог Тарифи розміру пені та конкретних умов її нарахування не містять.

Водночас, слід звернути увагу, що анкету-заяву відповідачем було підписано в ЗАТ КБ ПриватБанк, і погоджуючись із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, позичальник розумів ті умови та правила, що діяли в ЗАТ КБ ПриватБанк, в той час як позивачем надано Умови та правила діючі в ПАТ КБ ПриватБанк, що позбавляє суд можливості беззаперечно стверджувати, що боржник обізнаний щодо всіх процентних ставок та розміру пені, нарахованих на прострочену заборгованість за користування карткою і пред'явлених банком до стягнення.

Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк в частині стягнення пені і як наслідок відсутність підстав, передбачених положеннями ст. 376 ЦПК України для скасування оскаржуваного рішення в цій частині.

Щодо штрафних санкцій, у стягненні яких судом першої інстанції було відмовлено, то в цій частині колегія суддів, також вважає за необхідне залишити рішення суду без змін, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-2003цс15.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором протирічить положенням, закріпленим у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, то вимоги ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення з відповідача штрафів, що зазначені у розрахунку, як складові заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2018 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: Т.Р.Куценко

ОСОБА_2