Дата документу 11.12.2019
Справа № 320/9124/18
Провадження №2/320/1996/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Редько О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Колеснікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - ПрАТ СК «ВУСО» про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 14 червня 2017 року, керуючи автомобілем «Славута», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 скоїв наїзд на низьковольтну з/б опору лінії електромереж №13 ВЛ-04кВ Ф-3 від КТП 125/83 в с.Костянтинівка, внаслідок чого вона для подальшого використання виявилась не придатна. Згідно кошторису вартість заміни опори складає 7924, 21 грн. Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 20.06.2017 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн. В вересні 2017 року позивач звернувся до страхової компанії ПрАТ «СК ВУСО» для компенсації завданих збитків, яка компенсувала страхову вартість у розмірі 1790 грн. 23 коп. Отже, залишок складає 6133 грн. 98 коп. Тому позивач звернувся до суду.

Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Від представника відповідача - адвоката Ковальова Д.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі відповідача, заперечують проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - ПрАТ СК «ВУСО» в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено наступне.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.06.2017 року ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. З постанови вбачається, що 14.06.2017 року о 04 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307-42», державний номерний знак НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстав ноку, не впорався з керуванням, скоїв наїзд на перешкоду (електроопору) /а.с.7/.

Відповідно до відповіді Сектору Дорожнього нагляду Мелітопольського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області №1509-60г/2017 від 26.07.2017 року 14.06.2017 року о 04:50 годин в АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням виїхав за меді проїзної частини ліворуч скоїв наїзд на перешкоду (електроопору). Постраждалих осіб немає, завдано матеріальні збитки. Відносно водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП складено адміністративний протокол БР№048645 за порушення п.п.12.1, 2.3 (б) ПДР України матеріали направлені в суд /а.с.6/

Згідно кошторису вартість заміни опори складає 7924 грн. 21 коп. /а.с.5/.

Відповідно до повідомлення ПрАТ «СК «ВУСО» № 8401 від 30.10.2017 року було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, яка мала місце 14.06.2017 року /а.с.8/.

Відповідно до довідки на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж було сплачено страхову компенсацію в розмірі 1790 грн. 23 коп. /а.с.9/.

Крім того, згідно довідки №9760 від 25.11.2019 року зазначено, що згідно зі страховим актом №9486-24 від 30.10.2017 року ПрАТ СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 1790 грн. 23 коп. по події, що сталась 14.06.2017 року. Розрахунок суми страхового відшкодування був зроблений на підставі Експертного дослідження №17-26 від 17.10.17 р.. згідно з яким вартість матеріального збитку завданого власнику, через пошкодження майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на дату оцінки складає: 3348 грн. 28 коп. Розрахунок суми страхового відшкодування: 3348 грн. 28 коп. - 558 грн. 05 коп. - 1000 грн. 00 коп. = 1790 грн. 23 коп., з яких 3348 грн. 28 коп. - вартість матеріального збитку, 558 грн. 05 коп. - вартість ПДВ, 1000 грн. 00 коп. - франшиза по полісу, 1790 грн. 23 коп. - сума страхового відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1194 ЦК України, передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини… Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Як зазначено в пункті 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

При цьому, згідно зі статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статтею 1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З наданих суду доказів вбачається, що третя особа - ПрАТ СК «ВУСО» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 1790 грн. 23 коп., а загальна сума збитків позивача складає ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж складає 7924 грн. 21 коп. Таким чином, різниця між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування складає 6133 грн. 98 коп.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж законні та обґрунтовані, підтверджені письмовими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 6133 грн. 98 коп.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 211, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - ПрАТ СК «ВУСО» про стягнення збитків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж (юридична адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Комінтерну, 283, р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Мета банк» м. Запоріжжя, МФО 313582, код ЕДРПУО 00130926), грошові кошти в сумі 6133 (шість тисяч сто тридцять три) гривень 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського району електричних мереж (юридична адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Комінтерну, 283Ю р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Мета банк» м. Запоріжжя, МФО 313582, код ЕДРПУО 00130926) грошові кошти за понесені судові витрати в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 23 грудня 2019 року.

СУДДЯ: О.В. Редько