набрала чинності "___"_________20____р. Справа № 665/26/19
22 березня 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді: Березнікова О.В.,
за участю секретаря судових засідань: Собчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба Міністерства оборони України до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням під час навчання,-
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позовну заяву, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає, можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 25 Закону України «Про військовий об'овязок і військову службу» громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами. З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.
Судом встановлено, що 20.08.2017 року між ОСОБА_3 та Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба генерал-майора ОСОБА_4 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.
Відповідно до п. 5 контракту він укладений на час навчання у вищому військовому навчальному закладі або військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу.
28 грудня 2017 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 27.12.2017 року № 290.
З Витягу наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба № 290 від 27.12.2017 року (із змінами внесеними наказом від 06.03.2018 року №53), вбачається наступне: «Солдата ОСОБА_3, курсанта першого курсу (набору 2017 року) факультету протиповітряної оборони Сухопутних військ університету (колишній військовослужбовець військової служби за контрактом), відповідно до п.п. 3.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 24.12.1997 року № 490, відраховано від подальшого навчання у зв'язку з небажанням продовжити навчання та відповідно до пункту 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» припинити чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 28.12.2017 року.» До того ж, даним наказом передбачено утримати суму у розмірі 38 533 грн. 54 коп. за період навчання в університеті, відповідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964.
Частиною 11 статті 25 Закону України «Про військовий обовязок івійськову службу» передбачено, що курсанти чоловічої статі, відраховані з вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів (за винятком випадків, передбачених пунктами «б», «г», «д» чи «з» частини шостої статті 26 цього Закону), направляються у військові частини для подальшого проходження військової служби, якщо вони не вислужили встановленого строку строкової військової служби.
Згідно з пунктом 9 контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, укладеного солдатом ОСОБА_3 та Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил ім.. Івана Кожедуба генерал-майора ОСОБА_4 чинність контракту припинено 28 грудня 2017 року, в зв'язку з відрахуванням від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання.
Відповідно до абз. 6 п. 1 контракту курсант ОСОБА_3 ознайомився з законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), і добровільно взяв на себе зобов'язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу, про що свідчить його особистий підпис у контракті.
У відповідності до вимог ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 року, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Згідно до ст.525ЦК України одностороння відмова від зобов'язання недопустима.
Статтями 526, 527, 530ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
До того ж частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» передбачено, що в разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Відповідачем в судове засідання належних та допустимих доказів на підтвердження сплати вказаної заборгованості надано не було, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба в ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім цього, відповідно до вимог ч. 2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати, понесені ним, щодо сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, ч. ч. 4, 5, 10, 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», суд , -
Позов Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба Міністерства оборони України до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням під час навчання задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте Чаплинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.В. Березніков