Постанова

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 280/89/18

провадження № 61-44238св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року у складі колегії суддів Шевчук А. М., Микитюк О. Ю., Миніч Т. І.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та заяви про перегляд за нововиявленими обставинами

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (далі - Управління ВД ФССУ у Житомирській області, виконавча дирекція), третя особа - ОСОБА_2 , в якому просила: визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов`язки начальника Управління ВД ФСС України в Житомирській області від 19 грудня 2017 року №425 про звільнення її з посади; поновити на роботі в Коростишівському відділенні Управління ВД ФСС України у Житомирській області; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 грудня 2017 року по день поновлення на роботі.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2018 року у складі судді Василенка Р. О. позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ в. о. начальника Управління ВД ВСС України в Житомирській області від 19 грудня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності - заступника головного бухгалтера Коростишівського відділення Управління ВД ФСС України у Житомирській області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності-заступника головного бухгалтера Коростишівського відділення Управління ВД ФСС України у Житомирській області з 30 грудня 2017 року.

Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 грудня 2017 року по день постановлення рішення в сумі 37 404 грн.

Постановою апеляційного суду Житомирської області від 02 серпня 2018 року апеляційну скаргу Управління ВД ФСС України у Житомирській області задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності - заступника головного бухгалтера Коростишівського відділення Управління ВД ФСС у Житомирській області з 29 грудня 2017 року на 20 лютого 2018 року.

Стягнуто з Управління ВД ФСС України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 18 182,50 грн.

У задоволені іншої частини вимог відмовлено.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, у якій просила скасувати постанову апеляційного суду з ухваленням нового рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заяву про перегляд судового рішення мотивовано тим, що 09 вересня 2018 року позивач довідалась про те, що у день її звільнення відповідач прийняв на роботу щонайменше двох осіб на посади, які були передбачені новим штатним розписом. Фахова спеціальність і стаж роботи позивача дозволяли їй виконувати роботу на посадах, на які були прийняті нові працівники. Факт прийняття на роботу нових працівників у день звільнення позивача та наявність вакантних посад має суттєве значення для вирішення спору, оскільки вказує на те, що відповідач мав можливість перевести позивача на іншу роботу.

Крім того, в рішенні Житомирського районного суду від 11 квітня 2018 року в справі №278/205/18 зазначено, що відповідно до довідки відповідача від 19 лютого 2018 року у період з 26 жовтня 2017 року по 29 грудня 2017 року до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України були прийняті працівники на вакантні посади, серед яких посада головного спеціаліста відділу внутрішнього та зовнішнього аудиту департаменту аудиту, а також посада головного спеціаліста відділу організаційного забезпечення управління організаційної роботи. Також станом на 02 січня 2018 року в штаті виконавчої дирекції Фонду були наявні три вакантні посади, серед яких посада директора департаменту фінансово-економічної діяльності, бухгалтерського обліку та консолідованої звітності. Факт наявності вакантних посад станом на день звільнення позивача не був відомий позивачу раніше, а тому є нововиявленою обставиною, а отже підставою для перегляду постанови апеляційного суду.

Короткий зміст оскаржуваного рішення

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови апеляційного суду за ново виявленими обставинами відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що обставини, на які посилається позивач не є нововиявленими в розумінні положень статті 423 ЦПК України. Докази, на які посилається позивач хоча і не оцінювалися судом апеляційної інстанції, але обставина відсутності вакантних посад за фахом позивача у період попередження останньої про майбутнє вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників у відповідача та його відділеннях на місцях була встановлена судом на підставі інших доказів. Надані докази не спростовують обставин, що були встановлені судом, а тому відсутні підстави для перегляду постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постановлену цим судом ухвалу, скасувати постанову апеляційного суду за нововиявленими обставинами та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що обставини, якими обґрунтована заява про перегляд судового рішення є нововиявленими, а отже є підставою для скасування постанови апеляційного суду.

Вирішуючи заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, суд апеляційної інстанції не врахував, що у відповідача була можливість перевести позивача на іншу посаду за новим штатним розписом і таким чином залишити на роботі, з урахуванням наявного стажу, кваліфікації, продуктивності праці та передпснсійного віку.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзивах на касаційну скаргу, відповідач Управління ВД ФСС України у житомирській області та третя особа ОСОБА_2 , заперечують проти доводів касаційної скарги позивача та просять залишити без змін постановлену апеляційним судом ухвалу, посилаючись на її законність і обґрунтованість.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі,або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Установивши, що докази, на які посилається представник позивача не оцінювалися судом апеляційної інстанції, а обставина відсутності вакантних посад за фахом позивача у період попередження останньої про майбутнє вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників у відповідача та його відділеннях на місцях була встановлена судом на підставі інших доказів, надані заявником докази не спростовують обставин, що були встановлені судом, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстави для перегляду ухваленого у справі рішення за нововиявленими обставинами.

Наведені у касаційній скарзі доводи позивача зводяться до незгоди з висновками апеляційного суду стосовно оцінки обставин, на які вона посилається як на нововиявлені, спрямовані на доведення необхідності перевірки доказів, і встановлення на їх підставі обставин, які, на думку заявника свідчать про порушення її трудових прав щодо переважного права на залишення на роботі, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 06 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська