Головуючий у суді першої інстанції: Бутенко В.О.
У Х В А Л А

2 січня 2019 року місто Київ

справа №381/4608/13-ц

провадження №22-ц/824/989/2019

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргоюОсепашвілі Звіада на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 3 вересня 2013 року у справі за поданням Відділу Державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області про тимчасову заборону виїзду за кордон ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 3 вересня 2013 року задоволено подання Відділу Державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області про тимчасову заборону виїзду за кордон ОСОБА_1.

Тимчасово заборонено виїзд за кордон ОСОБА_1, проживаючого: АДРЕСА_1 до повного виконання зведеного виконавчого провадження №31890533, до якого входять 12 виконавчих проваджень на загальну суму 2 126 022, 68 грн. про стягнення з ТОВ «СП Фастівецьке імені Зеленька» боргу на користь юридичних осіб.

Не погоджуючись з ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 3 вересня 2013 року, ОСОБА_1, 13 грудня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, яка постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Одночасно, з апеляційною скаргою подав заяву, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що такий пропущений з поважних причин.

В обґрунтування поважності причин зазначив, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, про обмеження у виїзді він дізнався коли у нього в Грузії помер батько та потрібно було перетинати кордон. 29 листопада 2016 року він отримав відмову в перетині державного кордону України. Неодноразово звертався до ВДВС м.Фастів, прикордонної служби та Фастівського міськрайонного суду, але відносно нього обмеження не знімають. Копію оскаржуваної ухвали отримав 5 грудня 2018 року.

Посилаючись на викладені обставини, просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 3 вересня 2013 року.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що підстави для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 3 вересня 2013 року задоволено подання Відділу Державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області про тимчасову заборону виїзду за кордон ОСОБА_1 та тимчасово обмежено виїзд останнього за межі України /а.с.27/.

29 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 3 вересня 2013 року про тимчасове обмеження виїзду за кордон /а.с.37-39/.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 1 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику на підставі п.1 ч.3 ст. 121 ЦПК України (за заявою заявника про повернення).

З заявою про отримання копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 звернувся до суду 21 листопада 2018 року, отримав таку лише 5 грудня 2018 року /а.с.46/.

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду 13 грудня 2018 року, тобто після спливу п'ятирічного строку.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми слід дійти висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту ухвали є підставою для відмови у відкритті провадження, незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали суду не мають правового значення при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги поданої після спливу одного року.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України (редакція, що діяла до 15 грудня 2017 року), суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Разом з тим, ОСОБА_1, як керівник ТОВ «СП Фастівецьке імені Зеленька» був повідомлений про розгляд справи призначений на 3 вересня 2013 року, що підтверджується копією супровідного листа направленого на адресу юридичної особи, з зазначенням прізвища керівника /а.с.20/, який отриманий уповноваженою особою товариства Михайловською - 20 серпня 2013 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.21/.

Крім цього, 4 вересня 2013 року копію ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області направлено судом на адресу ТОВ «СП Фастівецьке імені Зеленька» для керівника ОСОБА_1, яка отримана уповноваженою особою товариства Михайловською - 17 вересня 2013 року, що підтверджується зворотним повідомленням про отримання поштового відправлення /а.с.30/.

Зазначені обставини не дають підстав уважати, що апеляційна скарга подана особою, яка не повідомлена про розгляд справи.

На обставини непереборної сили особа, яка подає апеляційну скаргу, не посилається.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року).

Посилання ж ОСОБА_1 на те, що міськрайонний суд не може скасувати заходи тимчасового обмеження у виїзді за межі України, оскільки на сьогоднішній день це не передбачено цивільним процесуальним законом, що порушує його права, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки суперечать положенням ст. 441 ЦПК України (редакція закону, що діє з 15 грудня 2017 року).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 3 вересня 2013 року у справі за поданням Відділу Державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області про тимчасову заборону виїзду за кордон ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: О.І. Шкоріна