Справа № 535/978/19
Провадження № 2/535/364/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Якименко Т.О.,

при секретарі судового засідання Балала Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Котельва Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 23.07.2019 року, звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю відповідачки у ньому понад шість місяців без поважних причин.

В обґрунтування позовних вимог Сідько С.І зазначила, що позивачка є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Крім позивачки у спірному господарстві зареєстрована її дочка, відповідачка по справі - ОСОБА_2 Відповідачка фактично не користується даним житлом понад три роки, в зв`язку з її переїздом на постійне місце прожвання до Канади. Факт, що відповідачка не проживає у спірному житловому будинку, підтверджується актом обстеження домогосподарства. Оскільки відповідачка у вказаному вище житловому будинку не проживає понад один рік без поважних причин, позивачка просить суд визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Сідько С.І. у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Сідько С.І. надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх з позивачкою участі. Заявлені вимоги підтримують повністю та просять їх задоволити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву, клопотання про причини неявки у судове засідання та відкладення розгляду справи до суду, відповідачка не подала.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задоволити повністю з таких підстав.

Позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Ковпаком В.І. від 19.11.2014 року та договору про поділ спадкового майна від 04.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Ковпаком В.І.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області № 3855 від 18.07.2019 року, у господарстві, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 та її дочка - ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 фактично не проживає в зазначеному вище господарстві протягом трьох років, та не приймає участі в його утриманні. В даний час будинком користується лише позивачка. Витрати на утримання будинку несуть виключно позивачка.

Факт відсутності відповідачки за адресою її реєстрації: АДРЕСА_1 , підтверджується актом депутата Котелевської селищної ради Полтавської області ОСОБА_3 та сусідів позивачки - жителів АДРЕСА_1, від 06.06.2019 року щодо обстеження домогосподарства за спірною адресою.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Частина 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 року " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Згідно ст. 150 Житлового кодексу, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 7 Закону України в ред. від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловимприміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.71,72,116,156 ЖК України;ст. 405 ЦК України).

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Пунктом 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження поважних причин відсутності понад встановлені строки відповідачі не надали, також вони не були встановлені під час судового розгляду справи.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача на користь позивачки необхідно стягти судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 264 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України ст.ст. 9, 150 ЖК УРСР, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовільнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній, судові витрати по справі в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя