Справа № 146/1877/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сідак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в якому просить змінити розмір аліментів на утримання дитини, які сплачує на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, 18 вересня 2005 року на тверду грошову суму 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Даний позов обґрунтовано наступним.

Рішенням Овідіопільського районного суду від 20 лютого 2010 року з позивача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На даний час його сімейне становище змінилось. 06 листопада 2014 року позивач вдруге уклав шлюб. Від шлюбу він має двоє дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Має мізерні доходи від неофіційної роботи по найму. Будь-якого рухомого майна, земельних ділянок, паїв, автотранспорту, від використання яких він міг би отримувати дохідне має.

Ухвалою суду від 21 січня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вищевказану ухвалу суду було отримано 29 січня 2019 року.

11 лютого 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить у задоволенні позову відмовити і залишити в силі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області. Позивач має стабільний дохід від здачі в оренду будинку, що знаходиться на вул. Центральна, с. Дачне Біляївського району Одеської області. Його дружина ОСОБА_6 має у своїй власності земельні ділянки, квартиру, житловий будинок. Позивач уже більше 9 років їздить на заробітки до Росії, а саме в м. Москву, де отримує стабільний дохід. Додатково матеріально позивач не забезпечував необхідними речами. Не цікавиться здоровям, успішністю та розвитком дитини. Відповідач вказує, що вона матеріально не забезпечена, не має власного житла. Має нерегулярний заробіток, а саме : прибирання нежитлових приміщень по найму. Відповідач не заміжня, на утриманні має двоє дітей. Позовна вимога позивача про зменшення розміру аліментів до 500 грн. щомісячно, ніяк не допоможе їй забезпечити сина всім необхідним, тобто харчуванням, навчанням, зайняттям спортом та додатковими зайняттями з репетитором.

11 лютого 2019 року ухвалою Томашпільського районного суду витребувано з Державної прикордонної служби України інформацію щодо кількості перетинів ОСОБА_1 державного кордону за останні три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справипо суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Відповідно до частин 2-6 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про стягнення аліментів, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у сторін по справі є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 АС № 001709 (а.с.5).

Як вбачається з виконавчого листа виданого Овідіопольським районним судом Одеської області, з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2, на утримання сина ОСОБА_3, в розмірі ј частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до повноліття дитини (а.с.6).

З довідки виданої Олександрівською сільською радою від 14 грудня 2018 року вбачається, що до складу сімї ОСОБА_7 входять : дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_5, син ОСОБА_4 (а.с.8).

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_7 надав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 4 грудня 2018 року, свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5, довідку видану ОСОБА_6Г.( нинішня дружина) про отримання щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини (а.с.9,10.11).

Крім того, 11 березня 2019, через канцелярію суду позивач надав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, довідку видану виконкомом Олександрівської сільської ради Томашпільського району від 20 лютого 2019 року щодо місця проживання ОСОБА_6 (нинішня дружина) та наявності в останньої земельної ділянки, довідку про склад сім»ї від 28 січня 2019 року. Однак такі докази суд до уваги не приймає, оскільки відсутні підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, зокрема позивачу.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Заперечуючи проти позову відповідач надіслала до суду відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_6 (а.с.26-33).

Також за клопотанням відповідача судом було зроблено запит до Держприкордонслужби України щодо перетину державного кордону протягом останніх трьох років ОСОБА_1 Згідно наданої інформації ОСОБА_1 шість разів виїжджав та вїжджав (Москва-Одеса, Одеса Москва) з відповідною періодичністю, за період з 01.01.2016 року по 08:00 18 березня 2019 рік.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 просить суд змінити розмір аліментів з ј на тверду грошову, у розмірі 500 грн, однак у відповідності до приписів ч.1 ст. 184 СК України, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача.

Тобто виходячи зі змісту даної норми, законодавець надає право ставити питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі виключно одержувачу - особі на користь якої стягуватимуться аліменти.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у позовних вимогах.

Відповідно до ч.1, 2.ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 192 СК України, ст. ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 137, 141, 244, 263, 273,279, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8

Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2019 року.