У Х В А Л А

142/270/19

2-о/142/12/19

"28" березня 2019 р. смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Щерба Н. Л. отримавши заяву ОСОБА_1, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, проживає в АДРЕСА_2, до Відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Вінницької області, про встановлення факту смерті, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Вінницької області про встановлення факту смерті подана в порядку окремого провадження відповідно до ст. 315 ЦПК України.

Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

В той же час, в заяві, поданій ОСОБА_1 в порядку окремого провадження, вона зазначена як позивач, а Відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Вінницької області як відповідач, а не як заявник та заінтересована особа відповідно.

Крім того, ОСОБА_1 не зазначено який саме відділ ДРАЦС має бути учасником справи та не зазначено адресу місця його знаходження, що позбавляє суд можливості повідомити його предстанвика про розгляд справи.

Вимогами ч.3 ст. 294 ЦПК України, передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Особливості розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлені главою 6 Розділу 4 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п. п. 8, 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а також смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

В частині 1 статті 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що її мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Російській Федерації, про що свідчить медичне свідоцтво про смерть, а свідоцтво про смерть матері в неї відсутнє, у зв'язку з чим вона звернулася до відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Вінницької області для реєстрації смерті матері на підтаві медичної довідки, проте їй було відмовлено.

В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз'яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження факту звернення ОСОБА_1 до органів реєстрації актів цивільного стану суду та відмови у реєстрації смерті суду не надано.

Отже, зверненню до суду з заявою про встановлення факту смерті у певний час, має передувати звернення заявника до органу РАЦС із заявою про реєстрацію смерті особи. Лише після одержання відмови органу РАЦС у реєстрації події смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Окрім того, в ст. 316 ЦПК України визначено підсутність справ за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, в ч. 1 ст. 316 ЦПК України, передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. В частині другій зазначеної статті встановлено, що підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

Разом з тим, з матеріалів долучених до заяви вбачається, що ОСОБА_1 являється громадянкою Російської Федерації, про що свідчить паспорт № НОМЕР_1. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 не може бути взятий судом до уваги, оскільки термін його дії закінчився 17 травня 2010 року. Жодних доказів, які підтверджуть реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 не долучено, а з копії паспорта громадянина Російської Федерації слідує, що остання зареєсстрована в АДРЕСА_1, з 01 травня 2013 року.

За вказаних обставин, враховуючи, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, вважаю за можливе застосувати у даному випадку аналогію закону, та застосувати до вказаних відносин ст.. 185 ЦПК України.

Згідно вимог ч.1, ч. 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.17, 177 ЦПК України, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.10, 95, 185, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, проживає в АДРЕСА_2, до Відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Вінницької області, про встановлення факту смерті, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, роз'яснивши, що в іншому випадку заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: