Справа № 592/6310/18
Провадження № 6/592/187/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участі секретаря судового засідання Щербань Г.Г., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Паламаренко Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.09.2018 року по справі №592/6310/18, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, яку підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.09.2018 року по справі №592/6310/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СУМИХІМПРОМ» заборгованість за договором позики, 3% річних, інфляційні втрати та проценти за користування чужими грошовими коштами разом у розмірі 270752,43 грн. 11.10.2018 року на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист. ОСОБА_1 , посилаючись на складне фінансове становище, зумовлене тим, що він є батьком багатодітної родини, на утриманні якого знаходиться три доньки, та зважаючи на мінімальну заробітну плату дружини, просить відстрочити виконання рішення суду від 06.09.2018 року на 60 місяців, шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 20% від заробітної плати не пізніше 25 числа поточного місяця.

Представник ПАТ «Сумихімпром» Паламаренко Т.І. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду та в обґрунтування своїх заперечень зазначила, що заявником не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі чи існують інші обставини, що об`єктивно ускладнюють чи унеможливлюють виконання судового рішення. Крім того, зауважив, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.09.2018 року по справі №592/6310/18 набрало законної сили 07.10.2018 року, втім, ОСОБА_1 не вчинив жодної дії щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, у зв`язку з чим ПАТ «Сумихімпром» для примусового виконання рішення було вимушене звернутися до Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області.

Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши надані матеріали, вважає, що заява про відстрочку виконання рішення суду є необґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.09.2018 року по справі №592/6310/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СУМИХІМПРОМ» заборгованість за договором позики від 05.05.2008 року, 3% річних, інфляційні втрати, проценти за користування чужими грошовими коштами та витрати по сплаті судового збору, разом у розмірі 270752,43 грн. (а.с.41-43).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Можливість відстрочення та розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду передбачена положеннями ст. 435 ЦПК України.

Так, згідно ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Враховуючи викладене, вказані ОСОБА_1 підстави, на які він посилається як на обґрунтування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.09.2018 року по справі №592/6310/18, не є обставинами в розумінні ст. 435 ЦПК України.

Зокрема, звертаючись із заявою про розстрочку виконання рішення суду, ОСОБА_1 посилається на скрутне фінансове становище, зумовлене тим, що він є батьком багатодітної родини, на утриманні якого знаходиться три доньки. Втім, зазначене повністю спростовуються довідками АТ «Технологія» від 23.08.2019 року, згідно яких, ОСОБА_1 , працюючи на посаді заступника начальника цеху в ПрАТ «Технологія» за період з серпня 2018 року по липень 2019 року отримав заробітну плату в розмірі 320057 грн. 22 коп., що не може свідчити про його неплатоспроможність. Крім того, боржник не є єдиним утримувачем сім`ї, оскільки проживає разом із дружиною, яка є працевлаштованою та отримує заробітну плату.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 просить відстрочити виконання рішення суду на 60 місяців, що прямо суперечить вимогам ч. 5 ст. 435 ЦПК України, якою встановлено, що розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, оскільки виключних підстав для відстрочки виконання рішення суду боржник в заяві не навів, суд вважає заяву про відстрочку виконання рішення не обґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 435 ЦПК України, ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.09.2018 року по справі №592/6310/18 відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Фоменко