Справа №2/756/2882/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Луценко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Київської місцевої прокуратури №5, СВ Оболонського управління поліції Головного Управління національної поліції в м. Києві, Управління експертного забезпечення правосуддя, Київський науково- дослідний інститут судових експертиз, приватне підприємство « ПАРК», ДП « Автоскладальний завод №1» АТ « АК Богдан Моторс» про про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Київської місцевої прокуратури №5, СВ Оболонського управління поліції Головного Управління національної поліції в м. Києві, Управління експертного забезпечення правосуддя, Київський науково- дослідний інститут судових експертиз, приватне підприємство « ПАРК», ДП « Автоскладальний завод №1» АТ « АК Богдан Моторс» про про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст.175 ЦПК України, а саме:позивачем в порушення вимог ст.. 175 ЦПК України надано позовну заяву, яка не містить: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Перевіривши подану позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків:

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закон №266/94-ВР) визначено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону №266/94-ВР, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду.

Згідно статті 3 Закону №266/94-ВР, у наведених в ст.1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Частиною 1 статті 13 Закону №266/94-ВР встановлено, що питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з ч.1 ст.12.

В свою чергу частиною 1 статті 12 Закону №266/94-ВР визначено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1,3,4 ст.33 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Разом з цим, ФОП ОСОБА_1 звертається про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду, а із посиланням на норми ст.ст. ч.2та3ст.6 КАС.

Підсудність позовної заяви про відшкодування конкретних сум та вчинення окремих дій, визначається відповідно до вимог ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ЦПК України.

Так, згідно ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Крім цього, позивач може предявити позов, повязаний з відшкодуванням шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, і за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування.

Виходячи з цього, від обраного способу захисту порушених прав, залежить визначення підсудності цієї справі тому чи іншому суду.

Вказана обставина та невизначеність заявника з порядком відшкодування шкоди, позбавляє суд можливості вирішити питання щодо порядку розгляду відповідного питання або шляхом його вирішення в порядку позовного провадження, або в порядку, передбаченому ст.12 Закону України № 266/94-ВР.

На підставі наведеного, вважаю за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення її недоліків /тобто, для надання місцевому суду або заяви, оформленої в порядку, передбаченому ст.12 Закону України № 266/94-ВР, шляхом формування процесуального документа та заявлених вимог з дотриманням приписів вказаного Закону та Положення, або у разі наполягання на розгляді позовної заяви в теперішньому вигляді із вимогами щодо стягнення конкретних сум, висловити думку щодо можливої її передачі відповідно до ст.31 ЦПК України на розгляд іншому суду за вибором позивача (за місцезнаходженням відповідача чи за місцем проживання чи перебування позивача).

Позивачем фактично заявлено вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до пунктів 4, 5, 10, 14 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад, ст.9 Закону «Про оперативно-розшукову діяльність».

Відповідно до ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,попереднього слідства,прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди у зазначених випадках та її розмір вирішується за заявою громадянина ухвалою суду першої інстанції, який розгляда в кримінальну справу або якому вона мала бути підсудна. Розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Разом з цим, відповідно до ст.1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Законом передбачено вичерпний перелік підстав для відшкодування шкоди, яку завдано фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування, проте позивачем в позовній заяві не наведено, передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої органом досудового розслідування.

Враховуючи викладене, відповідно до положень частини шостої статті 175 ЦПК України, для правильного вирішення спору позивачеві, у позовній заяві слід зазначити:

- в чому полягає завдана йому моральна шкода;

- якими конкретними неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно позивачеві;

- з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується;

- чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру;

- з чого позивач виходить визначаючи грошову суму;

Згідно ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз'яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Київської місцевої прокуратури №5, СВ Оболонського управління поліції Головного Управління національної поліції в м. Києві, Управління експертного забезпечення правосуддя, Київський науково- дослідний інститут судових експертиз, приватне підприємство « ПАРК», ДП « Автоскладальний завод №1» АТ « АК Богдан Моторс» про про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків 10( десяти) днів з дня отримання позивачем ухвали, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Луценко