ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4325/13-ц Номер провадження 22-ц/814/446/19Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

14 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі: судді-доповідача Дряниці Ю.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

12 серпня 2013 року Київським районним судом м. Полтави ухвалено рішення, яке в апеляційному порядку оскаржує третя особа по справі ОСОБА_2 однак, апеляційне провадження за апеляційною скаргою не може бути відкрито, оскільки апеляційна скарга подана із пропуском строків апеляційного оскарження.

Частиною 1 статті 294 ЦПК (у ред. станом на момент ухвалення судового рішення), було визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що копію оскаржуваного рішення він отримав лише в грудні 2018 року, і про розгляд справи не знав.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову в відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або ) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження в даній справі, суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами ОСОБА_2 щодо його необізнаності про розгляд цивільної справи.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 був залучений до участі у справі в якості третьої особи і йому, як учаснику справи, судом першої інстанції були направлені відповідні процесуальні документи і судові повістки, про отримання яких свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень /а.с. 103, 118А/.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2, в якій останній прохав суд судову справу за позовом ОСОБА_3 розглядати без його участі і винести рішення на розсуд суду /а.с. 90/.

Зазначені обставини спростовують твердження скаржника про його непроінформованість про розгляд справи.

Таким чином, рішення суду в цій справі ухвалено 12 серпня 2013 року, однак апеляційна скарга на це рішення була подана до суду лише 17 грудня 2018 року, тобто більше ніж через п'ять років з дня ухвалення рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Згідно з усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (справа «Пономарьов проти України2 від 3 квітня 2008 року).

Отже, ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи, прохав проводити розгляд без його участі, та мав здійснювати розумні кроки щодо виконання обов'язків по захисту своїх інтересів у суді протягом розгляду справи та бути обізнаним про її рух.

В рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі Судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься оскаржуване рішення суду першої інстанції, яке було оприлюднене 22 серпня 2013 року.

Вказане свідчить, що ОСОБА_2 мав можливість ще в 2013 році дізнатися про результати розгляду справи, про яку йому було відомо, та подати апеляційну скаргу раніше, ніж через п'ять років після ухвалення судового рішення.

Зазначений висновок апеляційного суду узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, при розгляді цивільної справи № 607/138541/15-ц.

Доводів щодо поважних причин не подання апеляційної скарги на судове рішення після спливу тривалого періоду часу - не наведено.

За таких обставин, скаржником не доведено, що ним вчинялись дії з метою отримання інформації про стан відомого йому провадження в справі, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наведені ОСОБА_2 підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не є поважними і у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2013 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Полтавського апеляційного суду /підпис/ Ю. В. Дряниця

Згідно з оригіналом:

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця