ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7283/19
провадження № 4-с/753/139/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Лаптєвої Ю.М.

представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, скасування рішень та зняття арешту, суд, -

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м.Києва із скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Трофименка М.М., заінтересована особа: стягувач ПАТ "Дельта Банк", відповідно до якої просила:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Трофименка М.М щодо винесення постанови про відкриття провадження від 14.03.2019 року, постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 14.03.2019 року, постанови про арешт майна боржника від 14.03.2019 року, постанови про арешт коштів боржника від 19.03.2019 року, у виконавчому провадженні № 58629575 за виконавчим листом Дарницького районного суду м.Києва №2-5308/12, виданого 06.03.2013 року;

- визнати незаконними та скасувати пистанови приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Трофименка М.М., а саме: про відкриття провадження від 14.03.2019 року, про стягнення з боржника основної винагороди від 14.03.2019 року, про арешт майна боржника від 14.03.2019 року, про арешт коштів боржника від 19.03.2019 року, у виконавчому провадженні № 58629575 за виконавчим листом Дарницького районного суду м.Києва №2-5308/12, виданого 06.03.2013 року;

- зняти арешт з майна та коштів ОСОБА_2 накладений постановами приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. про арешт майна боржника від 14.03.2019 року та про арешт коштів боржника від 19.03.2019 року, у виконавчому провадженні № 58629575 за виконавчим листом Дарницького районного суду м.Києва №2-5308/12, виданого 06.03.2013 року.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 23.11.2012 року у справі №2-5308/12 позов ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором у сумі 2 746 852,79 грн. та судові витрати у сумі 1730,00 грн.

На підставі вказаного рішення суду, Дарницьким райооним судом м.Києва 06.03.2013 року видано виконавчий лист №2-5308/12, який направлявся на виконання та був повернутий без виконання.

Разом з тим, постановою приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. від 14.03.2019 року було відкрито виконавче провадження №58629575 з виконання виконавчого листа №2-5308/12 від 06.03.2013 року.

Також, в межах виконавчого провадження №58629575, приватним виконавцем було винесено: постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 14.03.2019 року, постанову про арешт майна боржника від 14.03.2019 року, постанову про арешт коштів боржника від 19.03.2019 року.

Однак, скаржник вважає, що вказані постанови є незаконними та підлягають скасуванню у зв`язку із пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, крім того, на думку скаржника, сам виконавчий лист №2-5308/12 від 06.03.2013 року не відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст.4 та п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 26.07.2019 року вказану скаргу прийнято до розгляду та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 21.11.2019 року провадження у цивільній справі № 753/7283/19 за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М., скасування рішень та зняття арештув частині визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. щодо винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 14.03.2019 року, визнання незаконними та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича про стягнення з боржника основної винагороди від 14.03.2019 року - закрито.

Вказана ухвала суду скаржником та іншими учасниками процесу не оскаржувалась.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Приватний виконавець Трофименко М.М. у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмові пояснення щодо вимог скарги, відповідно до яких заперечував проти скарги, просив відмовити в її задоволенні в повному обсязі. Крім того, на вимогу суду, надав належним чином посвідчену копію виконавчого провадження №58629575.

Представник стягувача ПАТ "Дельта Банк" у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмові пояснення щодо вимог скарги, відповідно до яких заперечував проти скарги, просив відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши представника скаржника, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали виконавчого провадження №58629575, суд дійшов настулних висновків.

Судом встановлено, рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 23.11.2012 року у справі №2-5308/12 позов ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором у сумі 2 746 852,79 грн. та судові витрати у сумі 1730,00 грн.

На підставі вказаного рішення суду, Дарницьким районним судом м.Києва 06.03.2013 року видано виконавчий лист №2-5308/12, який направлявся на виконання та був повернутий без виконання 13.10.2015 року та 24.01.2019 року.

У подальшому, 14.03.2019 року на адресу приватного виконавця Трофименка М.М., від стягувача ПАТ «Дельта Банк» надійшла заява про відкриття виконавчого провадження, в якій стягувач просив приватного виконаця відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №2-5308/12 виданого 06.03.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 2 746 852, 79 гри. та судових витрат у сумі 1730,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

На підставі зазначеного, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. було відкрито виконавче провадження ВП №58629575 з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №2-5308/12 виданого, 06.03.2013 року, про що винесено відповідну постанову від 14.03.2019 року.

З метою забезпечення реального виконання рішення суду, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», 14.03.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 3 023 441,06 грн.

Крім того, для забезпечення реального виконання рішення суду, приватним виконавцем Трофименком М.М. 19.03.2019 року було накладено арешт на кошти боржника, про що було винесено відповідну постанову.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Суд робить висновок про те, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Трофименко М.М. у рамках виконавчого провадження ВП №58629575 вчиняв виконавчі дії правомірно та законно, діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження», постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та постанови про арешт коштів боржника, винесені приватним виконавцем керуючись нормами чинного законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог скарги шодо визнання незаконними дій приватного виконавця.

Разом з тим, скаржник зазначає про те, що у виконавчому листі зазначено дату його видачі 06.03.2013 року, а строк його пред`явлення до виконання до 12.02.2014 року. Таким чином, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому виконавчий документ підлягав поверненню на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження».

Втім, з такими твердженнями скаржника не можливо погодитись у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягомтрьох років, крімпосвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачєм є держава або державнийорган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно ч. 5 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені ним Законом.

Тобто, трьохрічний строк пред`явлення до виконання виконавчого документа поширюється на виконавчі документи, які видані як до, так і після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 05.10.2016 року.

Із аналізу зазначених статей вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання строк пред`явлення його до виконання встановлюється з дня повернення та становить три роки.

Таким чином, у даному випадку п. 2 ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) в якому зазначається, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили, не може бути застосований.

Як вбачається з виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №2-5308/12 від 06.03.2013 року, на ньому міститься відмітка старшого державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ у м.Києві Литвин С.В. від 24.01.2019 рокупро повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, з дня повернення виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №2-5308/12 від 06.03.2013 року, стягувачу, а саме з 24.01.2019 року поновився строк його пред`явлення, який згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» становить три роки.

Разом з тим, повторно виконавчий лист Дарницького районного суду м.Києва №2-5308/12 від 06.03.2013 року, стягувач пред`явив 12.03.2019 року, який було одержано приватним виконавцем 14.03.2019 року, тобто у строки, визначені законом.

Також, на підставу визнання дій приватного виконавця неправомірними, скаржник посилається на те, що у виконавчому листі, в порушення п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє ім 'я, по батькові посадової особи, яка його видала.

Суд зауважує, що скаржник не позбавлений права звернутись до суду із вмотивованою заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, під час розгляду вказаної скарги, суду не надано належних та допустимих доказів, звернення скаржника до суду із заявою про визнання виконавчого листа №2-5308/12 таким, що не підлягає виконанню та не зазначено результату розгляду вказаного звернення.

Крім того, у своїй скарзі скаржник стверджує, що виконавчий документ у порушення п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» пред`явлено не за місцем виконання, а саме: не до державного чи приватного виконавця виконавчого округу в м.Києві, а до приватного виконавця виконавчого округу Київської області.

Щодо даних тверджень суд вважає за необхідне зазначити наступне.

До приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. 14.03.2019 року надійшла заява про відкриття виконавчого провадження, до якої було додано оригінал виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №2-5308/12 від 06.03.2013 року, платіжне доручення № 416295 від 11.03.2019 року, копія рішення №619 виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.02.2019 року, копія довіреності представника АТ «Дельта Банк» та копія іпотечного договору №892/Zфквіп-07 від 02.07.2007 року. Відповідно до вказаного іпотечного договору, предметом іпотеки є земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:051:0346, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

З огляду на викладене, та як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 58629575, приватним виконавцем Трофименком М.М. було відкрито вказане виконавче провадження за місцезнаходженням майна боржника, а саме: земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому доводи скаржника про порушення приватним виконавцем територіальної межі його діяльності не відповідає дійсності, а тому також не підлягають задоволенню.

Також, скаржник у своїй скарзі просить визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця Трофименка М.М. про арешт майна боржника від 14.03.2019 року та про арешт коштів боржника від 19.03.2019 року.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Аналогічні положення містяться і в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Таким чином, суд приходить до висновків, що приватний виконавець законно та правомірно наклав арешт на майно та кошти боржника, жодних порушень норм чинного законодавства в його діях не вбачається, з огляду на що у суду відсутні підстави для скасування даних постанов.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необгрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

За вимогами ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права і свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При цьому, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, скасування рішень та зняття арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадяти днів.

Суддя: