Ухвала

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 497/2284/16-ц

провадження №61-15615ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом та просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 119,10 грн.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 06 липня 2009 року № б/н у розмірі 11 068,19 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року залишено без руху у зв`язку з необхідністю доплатити судовий збір, надано строк для усунення недоліків, роз`яснено заявнику, що у разі неусунення недоліків у вказаний термін, апеляційна скарга буде повернута.

25 червня 2019 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій він посилається на те, що сплатив судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення Болградського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року в розмірі 250,00 грн в повному обсязі відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому просить суд відкрити апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

У серпні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися; копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ( у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1 378,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

У даному випадку ціна позову складає 13 119,10 грн, 1,5 % від якої становить 196,78 грн, що менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, за подання позовної заяви має сплачуватись судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення Болградського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 мав сплатити судовий збір у розмірі 2 067,00 грн (1 378,00* 150%).

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд в ухвалі зазначив, що апелянт при поданні апеляційної скарги сплатив 249,03 грн судового збору, у зв`язку з чим йому необхідно провести доплату судового збору у розмірі 1 817,97 грн (2 067,00 грн - 249,03 грн (раніше сплачені) у строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 у строк, встановлений ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 травня 2019 року, не виконав вимоги суду та не доплатив судовий збір у розмірі 1 817,97 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 166,02 грн, відповідно розмір судового збору у даному випадку не може перевищувати 249,03 грн (166,02 *150%). Він переконаний, що ця норма закону не підлягає якомусь розширеному тлумаченню і законодавець при визначенні розміру судового збору у даному випадку відсилає саме до ставки судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не підлягає сплаті при поданні позовної заяви на даний момент чи у поточному році.

Вказані доводи касаційної скарги не можуть бути прийняті судом, оскільки, як вбачається з рішення Болградського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 липня 2009 року № б/н у розмірі 13 119,10 грн. При цьому позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість станом на 01 листопада 2016 року за кредитним договором від 06 липня 2009 року № б/н в розмірі 11 068,19 грн, у тому числі: 5 427,91 грн - тіло кредиту; 1 636,64 грн - відсотки за користуванням кредитом; 4 003,64 гривен - пеня та судовий збір - 166,02 грн.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат згідно з статтею 141 ЦПК України було помилково зазначено, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 166,02 грн. Позивачем у даному цивільному спорі є юридична особа - АТ КБ «ПриватБанк». У редакції Закону України «Про судовий збір», чинній на момент подання позовної заяви (грудень 2016 року), передбачено мінімальний розмір судового збору за подання юридичною особою заяви з вимогою майнового характеру - не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Оскільки 1,5 % від ціни позову був менше мінімального розміру судового збору, а тому за подання позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» сплатив 1 розмір мінімальної заробітної плати, що становило 1 378,00 грн, тобто розмір встановлений законом. Відповідно саме від 1 378,00 грн має обчислюватись ставка судового збору при поданні апеляційної скарги, тобто 150%.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню, адже особою не було дотримано вимог щодо оформлення апеляційної скарги, не було усунено недоліки апеляційної скарги, визначені апеляційним судом і було попереджено про наслідки невиконання вимог ухвали апеляційного суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян