ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2581/18
Провадження №2/477/338/19
09 січня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим приміщенням,
22 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком №11 по вул.Шевченка в с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області.
В обґрунтування позову зазначив, що він є власником житлового будинку №11 по вул.Шевченка в с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, в якому зареєстрований відповідач ОСОБА_3. У звязку з тим, що відповідач не проживає в належному йому житловому будинку більше 1 року, тому втратив право на користування ним.
Позивач у судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, виклик до суду здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав.
Ухвалою суду від 09 січня 2019 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку №11 по вул. Шевченка в с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, який набутий ним на підставі договору купівлі-продажу від 28 квітня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за №2-623 (а.с.6-7).
Відповідно до відомостей про осіб, відповідальних за ведення домової книги та прописку по будинку відповідач ОСОБА_3 з 31 серпня 2005 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8-9).
Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області 14 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_3, зареєстрований в зазначеному будинку з 31 серпня 2005 року по теперішній час (а.с.17).
В спірному житловому будинку відповідач не проживає з 31 серпня 2005 року, не користується даним житловим приміщенням, що обєктивно підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 21 вересня 2018 року (а.с.11) та довідкою виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 19 вересня 2018 року №1676 (а.с.12).
Спірний житловий будинок не має правового статусу державного або громадського житлового фонду, а відноситься до приватного житлового фонду, користування яким регламентується главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України.
Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сімї власника.
Так, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Главою 6 ЖК України не передбачено законодавчого врегулювання порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина.
Однак, у відповідності до приписів статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право на житлове приміщення, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні.
Ані норми ЦК України, ані норми ЖК України не регулюють цивільні відносини щодо порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина, особами, які не є членами сімї власника.
Згідно приписів статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).
Отже, враховуючи відсутність правової норми, яка регулює спірні правовідносини, суд застосовує аналогію закону, зокрема положення частини 2 статті 405 ЦК України (як спеціальної норми).
Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючі викладені обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт не проживання відповідача в спірному будинку більше одного року без поважних причин і приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його повного задоволення.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 704,80 грн.
Відповідно до статей 319, 391, 405 ЦК України, керуючись статтями 258, 259, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком №11 по вул. Шевченка в с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_2, зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач ОСОБА_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, фактичне місце проживання не відоме.

Повний текст рішення складено та підписано 14 січня 2019 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО