Провадження №4-с/369/120/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

секретаря Середенко Б.С.

за участі представника скаржника Стрижов В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Коновалов Олександр Сергійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» про визнання неправомірними постанов, визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії приватного виконавця. Свої вимоги мотивував тим, що постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості в розмірі 106 110,05 грн. на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку». Після відкриття провадження приватним виконавцем відповідними постановами проведено опис та накладено арешт на її транспортний засіб, призначено суб`єкта оціночної діяльності. Дані постанови вона отримала лише 13 вересня 2019 року, тому строки на звернення до суду зі скаргою не пропустила. Вважає, що приватним виконавцем порушено неправомірно відкрито виконавче провадження, оскільки її зареєстроване місце проживання є за адресою: АДРЕСА_1 . Тому проведення будь-яких виконавчих дій в м.Києві у приватного виконавця повноважень немає. При відкритті провадження, приватним виконавцем не звернуто уваги, що заборгованість стягнена на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», а стягувачем ним вказано ТОВ «Глобал спліт». Також приватним виконавцем неправильно обрахована загальна заборгованість в розмірі 106 110,05 грн., хоча має бути 65 330,98 грн.

Зазначила, що приватним виконавцем без рішення суду про звернення стягнення на заставне майно, проведено опис, накладено арешт та вилучено належний їй транспортний засіб BYD модель F-3, державний номерний знак НОМЕР_1 . При опису та вилученні транспортного засобу приватний виконавець взагалі не зазначив у постанові стан автомобіля, не повідомив її про проведення таких дій, провів вилучення у її відсутність. Такі дії приватного виконавця суперечать Закону України «Про виконавче провадження», виключають будь-які дії щодо примусового виконання рішення суду, грубо порушують її права.

Просила суд визнати неправомірною постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження №59963035 по виконанню виконавчого листа щодо примусового стягнення заборгованості в розмірі 106110,05 грн.; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця від 06 вересня 2019 року про опис та арешт транспортного засобу; визнати неправомірною постанову приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 09 вересня 2019 року; визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо вилучення транспортного засобу та зобов`язати приватного виконавця повернути транспортний засіб.

01 листопада 2019 року до суду надійшли заперечення на скаргу ТОВ «Глобал спліт». Вказали, що за рішенням суду з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість в розмірі 106 110,05 грн. За договором про відступлення прав вимоги товариство «Глобал спліт» є новим кредитором. Відповідно до ухвали суду відбулась заміна сторони виконавчого провадження та ними було отримано два виконавчі листи, які ними були пред`явлені для примусового виконання до приватного виконавця Коновалова О.С. При укладенні кредитного договору ОСОБА_1 вказала своє місце проживання м.Київ, а за умовами кредитного договору вона зобовязана повідомляти про зміну місця свого проживання. Зазначили, що виконавець при виконанні судових рішень має право при виявленні майна боржника накладати на нього арешт, проводити опис, вилучати майно, вчиняти інші дії, спрямовані на реалізацію майна та погашення заборгованості перед стягувачем. На даний час рішення суду не виконане, заборгованість в добровільному порядку боржником не погашається. Просили відмовити в задоволенні скарги та судове засідання проводити у відсутність представника.

У судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримав. Просив задоволити скаргу та відновити порушене право.

У судове засідання представники ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Коновалов Олександр Сергійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 449 ЦК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання: 1) якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця; 2) в інших випадках, передбачених законом.

При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією частиною, приватний виконавець зобов`язаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

Встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження в цивільній справі 369/10398/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та замість стягувача ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", вказати стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф. 5).

12 серпня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області виданий виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвиту» заборгованість за кредитним договором в розмірі 106 110,05 грн. та судові витрати.

Виконавчий лист пред`явлений для примусового виконання до приватного виконавця Коновалова Олександра Сергійовича новим стягувачем ТОВ «Глобал Спліт». Тому твердження скарги щодо неналежного стягувача не знайшли свого підтвердження.

За ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За ст..26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Постановою приватного виконавця Коновалова О.С. від 04 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №369/10398/16ц, ВП №59963035, боржник ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 . Дана адреса вказана і у виконавчому листі, і у кредитному договорі. Також в матеріалах виконавчого провадження наявні зворотні повідомлення, отримані ОСОБА_1 за цією ж адресою. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу також вказана адреса м.Київ.

Будь-які заяви про зміну адреси проживання чи реєстрації не містяться в матеріалах виконавчого провадження, ні в матеріалах даної справи. Встановити з якого часу ОСОБА_1 змінила адресу є неможливим. Тому твердження скаржника, що виконавцем у порушення закону прийнято виконавчий документ поза його виконавчим округом суд оцінює критично. Також суду не повідомлено про причини неможливості подати суду такі докази та повідомити виконавця про місце зареєстрованого проживання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виконавцем дотримано вимоги закону при відкритті виконавчого провадження.

За ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Щодо невірного обрахунку виконавцем, на думку ОСОБА_1 , суми заборгованості, то слід вказати, що заборгованість в розмірі 106 11,05 грн. вказана у виконавчому листі. З поданих ОСОБА_1 доказів не можливо встановити, яка саме сума вказана в судовому рішенні, чи зверталась вона з відповідними заявами, якщо вважає, що допущена арифметична помилка або у постанові про відкриття виконавчого провадженні, у виконавчому листі або судовому рішенні. Не подала ОСОБА_1 доказів неможливості надати суду такі докази або відмови у виправлені описки або арифметичної помилки відповідними особами. Тому в цій частині доводи скарги також не знайшли свого підтвердження та є по суті передчасними.

Відповідно до вимог ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що одночасно з заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач надав договір застави транспортного засобу BYD модель F-3, державний номерний знак НОМЕР_1 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, заяву на згоду про звернення стягнення на заставне майно.

Постановою приватного виконавця від 06 вересня 2019 року описано та арештовано майно боржника транспортний засіб BYD модель F-3, державний номерний знак НОМЕР_1 , та по акту приймання-передавання майна передано на зберігання ДП Сетам.

Постановою приватного виконавця від 09 вересня 2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба».

Право на прийняття відповідних постанов входить до повноважень приватного виконавця, визначених Законом України «Про державну виконавчу службу», зокрема: залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання - для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Ст. 48 Закону визначений порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

За наведених обставин, право на звернення стягнення на майно передбачено законом, належних та допустимих доказів ОСОБА_1 суду не надано щодо виконавцем допущено порушення вимог чинного законодавства, не подано доказів на підтвердження доводів скарги, не повідомлено про причини неможливості подати такі докази.

Ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Оскільки доводи скарги щодо неправомірності відкриття провадження, накладення арешту, проведення опису та арешту, вилучення майна не знайшли свого підтвердження, скаржник не надав суду належних та допустимих доказів, не заявив клопотань про їх витребування, та вони спростовуються дослідженими в судовому засідання матеріалами виконавчого провадження, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що наведе суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.12,81,141,200,206,263-265,447-453ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Коновалов Олександр Сергійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» про визнання неправомірними постанов, визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 30 грудня 2019 року.

Суддя