Справа № 646/6705/18
№ провадження 2/646/589/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Літвякової І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи - служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Горбачової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 646/6705/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про надання вільного доступу до користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є власником зазначеної квартири, в якій зареєстрована її онучка - ОСОБА_3 - відповідачка по справі. Відповідачка хоча і зареєстрована у спірній квартирі, але фактично ніколи в ній не проживала, її особисті речі у квартирі відсутні, витрат, пов`язаних зі сплатою комунальних послуг вона не несе, у зв`язку з чим позивачка вимушена додатково витрачати кошти зі сплати комунальних послуг. Будь-яких перешкод у користуванні спірною квартирою вона відповідачці не чинить. Оскільки остання з дати реєстрації у спірному житлі не проживає, тобто більше одного року не користується квартирою без поважних причин, а тому це надає право вважити її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом про зобов`язання відповідачку ОСОБА_1 надати їй вільний доступ до користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 за місцем постійної реєстрації, посилаючись на те, що за зазначеною адресою вона зареєстрована з 2015 р. з дозволу відповідачки, яка є її рідною бабусею. Щодо участі у витратах на утримання житлового приміщення між ним була досягнута домовленість, що на вимогу відповідачки ОСОБА_1 відшкодує будь-які витрати на утримання житла. Оскільки квартира обладнана лічильниками на всі комунальні послуги , то таких вимог від відповідачки за цей час не надходило. В 2015 р. вона уклала шлюб та у вересні народила дитину, що стало причиною погіршення відносин між нею та відповідачкою. За місцем постійної реєстрації вона отримує всі види соціальної допомоги на дитину та як малозабезпечена родина, оскільки шлюб з чоловіком розірвано, та він ухиляється від сплати аліментів на дитину. До користування житловим приміщенням за місцем реєстрації відповідачка фізично не допускає, відібрала ключі, та викинула речі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник свої вимоги, викладені в позові, підтримали у повному обсязі і просили задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Позов ОСОБА_3 не визнали, пояснивши, що остання має можливість проживати як у свого батька, так і у своєї матері, які мають власні житлові приміщення. У спірній квартирі позивачка ОСОБА_3 проживала лише протягом одного місяця, ключей від квартири відповідачка ОСОБА_1 ніколи їй не надавала, оскільки не бажає проживати разом.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 доводи зустрічної позовної заяви підтримала, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, пояснивши, що остання не дозволяє їй проживати у спірній квартирі. Відносини між нею та позивачкою ОСОБА_1 погіршились після одруження відповідачки ОСОБА_3 та народження нею дитини. Вона вимушена була проживати в орендованій квартирі, але в зв`язку з відсутністю достатніх коштів, що обумовилось розлученням та перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, проживає у квартирі своєї матері. Зазначена квартира не є власністю матері, квартира придбана в кредит, який не погашено. Свого особистого нерухомого майна не має, бажає проживати у спірній квартирі, але відповідачка ОСОБА_1 не дозволяє.

Представник третьої особи за зустрічним позовом доводи позивачки ОСОБА_3 підтримала, посилаючись на те, що соціальні гарантії дитині надаються лише за наявності реєстрації. Але позивачка ОСОБА_3 іншого майна не має, та у разі визнання її такою, що утратила право користування житловим приміщенням, права її дитини будуть порушені.

Ухвалою суду від 20.08.2019 р. провадження у праві в частині позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 про зобов`язання центру надання адміністративних послуг Основ`янського району зареєструвати неповнолітню ОСОБА_4 закрито.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду № 2084 від 28.03.2008 р. належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 31.08.2010 р.

Відповідачка ОСОБА_3 має малолітню дитину ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 01.10.2015 р. Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.

З довідки про реєстрацію місця проживання, виданої 04.04.2019 р. відділом реєстрації місця проживання Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Червонозаводським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 21.07.2015 р., ОСОБА_3 зареєстрована за вищезазначеною адресою.

Згідно довідки МВДВС по Харківському району та м. Люботину ГТУЮ у Харківській області від 16.05.2018 р. ОСОБА_3 не отримувала аліменти від ОСОБА_7 за період з 08.09.2017 р. по 01.05.2018 р. згідно виконавчого листа № 640/6251/10 від 12.10.2017 р. на утримання ОСОБА_4

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 показали, що з позивачкою ОСОБА_1 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 проживає її внук ОСОБА_8 , але внучка ОСОБА_9 не проживає.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання і проживання членів їх сімей, розпоряджатися власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 3статті 47 Конституції України гарантується право на житло і встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У судовому засіданні не знайшло своє підтвердження відсутність відповідачки ОСОБА_3 у спірній квартирі понад встановлені ст. 405 ЦК України строки без поважних причин. Відповідачка не втрачала інтересу до даної квартири, а її відсутність викликана поважними причинами, пов`язаними з конфліктною ситуацією, що виникла між сторонами.

Показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в тій частині, що з позивачкою ОСОБА_1 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 проживає її внук ОСОБА_8 , але внучка ОСОБА_9 не проживає не спростовують встановлених обставин, що відповідачка ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі з поважних причин.

Крім того, поважність відсутності відповідачки ОСОБА_3 у житловому приміщенні підтверджуються поясненнями самої позивачки, згідно яких вона заперечує проти проживання ОСОБА_3 , не надає їй ключі від квартири, що свідчить як про наявність з її боку перешкод у користуванні житловим приміщенням, так і на поважність причин відсутності ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_1 не надано переконливих доказів на доведення факту відсутності відповідачки ОСОБА_3 у спірній квартирі понад встановлені строки без поважних причин, тому у задоволенні позову необхідно відмовити за необґрунтованістю у зв`язку з недоведеністю позивачкою тих обставин, на які посилалась як на підставу своїх вимог та заперечень проти зустрічного позову.

У зв`язку з встановленням факту того, що відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 чинить перешкоди у вільному доступі до спірної квартири позивачці ОСОБА_3 , що стало причиною для її проживання за іншими адресами, зустрічний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись 64, 150, 156 ЖК України, 16, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про надання вільного доступу до користування житловим приміщенням задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКП НОМЕР_3 ) усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКП НОМЕР_4 ) шляхом вільного доступу житловим приміщенням за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.08.2019 р.

Суддя: Т.М. Янцовська