Справа № 453/434/16 Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є.
Провадження № 22-ц/811/2025/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Куцика І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 24 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Уніка" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „ВУСО", в якій просило суд ухвалити рішення, яким стягнути зі згаданого відповідвача на користь позивача 50 964 грн. 73 коп. виплаченого страхового відшкодування, а також судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 10.10.2015 року у м. Сколе Львівської області з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2

Вина відповідача ОСОБА_1 у ДТП встановлена постановою Сколівського районного суду Львівської області від 23.11.2015 року.

27.06.2014 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» був укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245001/4098/0001981, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 . Цивільна відповідальність відповідача була застрахованою в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» за полісом №АІ/368067. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по листу ПрАТ СК «Уніка» №224/10-15 від 20.10.2015 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Volkswagen СС» та матеріального збитку складає 101 973 грн. 63 коп. Згідно рахунку № А10024519 від 16.10.2015 року ТОВ «Алекс со», вартість ремонту автомобіля «Volkswagen СС» становить 99 964 грн. 73 коп. без врахування ПДВ. У відповідності до умов Договору страхування, ПрАТ «СК «Уніка» на підставі страхового Акту здійснило 09.11.2015 року виплату страхового відшкодування у розмірі 99 964 грн. 73 коп., а відтак до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право на отримання від ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, компенсаційної шкоди у розмірі 50 964 грн. 73 коп. = 99 964 грн. 73 коп. - 49 000 грн. (відшкодування за полісом АІ/3698067, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахованою у ПрАТ „СК „ВУСО") (а.с. 3-5).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Уніка" 50 964 грн. 73 коп. матеріальної шкоди та 1 378 грн. сплаченого судового збору (а.с. 127-128).

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати „і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог", покликаючись на його незаконність та необгрунтованість.

Ставить під сумнів висновок автотоварознавчого дослідження від 20.10.2015 року, поданий позивачем в обгрунтування заявлених ним позовних вимог, та вважає його, як доказ, „недопустимим" (а.с. 133-136).

Апелянт і його представник, будучи своєчасно належним чином повідомленими про апеляційний розгляд справи, призначений на 11 березня 2019 року, в судове засідання не з`явилися. При цьому представник апелянта зранку 11 березня 2019 року подав до суду клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи на інший день «у зв`язку з (його) зайнятістю в іншій справі у Рівненському міському суді» (т.2, а.с. 3-6) - не долучивши до цього клопотання будь-яких доказів на підтвердження наведеного у цьому клопотанні (такі докази не були подані ним до суду і у подальшому).

У зв`язку з наведеним апеляційний розгляд справи було відкладено на 27 травня 2019 року, про що і було повідомлено апелянта і його представника (т.2, а.с. 15, 16).

Будучи повторно своєчасно (13-25.03.2019 року) повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи, апелянт повторно в судове засідання не з`явився і про причини такої неявки суд не повідомив, а його представник повторно в день судового розгляду справи (27.05.2019 року) подав до суду клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи на інший день «у зв`язку з (його) участю в інших справах у (інших чотирьох) судах», а також про те, що він просить суд «дату і час наступного судового засідання узгодити (з ним) в телефонному режимі» (т.2, а.с. 19) - також без долучення до цього клопотання доказів на підтвердження наведеного у ньому.

За вище наведених обставин колегія суддів (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності апелянта і його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 1 статті 82 ЦПК України - що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи (а.с. 81-82), що винним у ДТП, яка мала місце 10.10.2015 року, є відповідач (апелянт) ОСОБА_1 .

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, зі всіх доказів, долучених позивачем до позовної заяви в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, апелянтом оспорюється лише Висновок № 224/10-15 експертного автотоварознавчого дослідження від 20.10.2015 року (т.1, а.с. 26-42), однак не по суті самих висновків стосовно вартості відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля «Volkswagen СС», д.н.з. НОМЕР_2 , а з посиланням на «сумніви» апелянта стосовно відповідності цього Висновку … вимогам Закону України «Про судову експертизу», наявності у автора цього Висновку … права на проведення автотоварознавчих експертиз та тому подібне.

В той же час, як стверджується матеріалами справи, щонайпізніше 31 травня 2016 року відповідачу вже було відомо про позов до нього від ПАТ «СК «Уніка» (зокрема - про предмет та підстави цього позову; т.1, а.с. 50), однак до ухвалення рішення по справі (протягом майже 9-ти місяців) відповідачем та його представником так і не було подано до суду будь-яких письмових заперечень (пояснень, зауважень) стосовно заявлених до відповідача позовних вимог та доказів, якими ці вимоги позивач обґрунтовує. Так само, як не було подано клопотання про проведення по справі автотоварознавчої експертизи - з метою спростування вище згаданих Висновків експертного автотоварознавчого дослідження від 20.10.2015 року.

Клопотання про проведення по справі автотоварознавчої експертизи відповідачем (апелянтом) було поданим лише до суду апеляційної інстанції (а.с. 212) і таке ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2018 року було задоволеним - з покладенням оплати за проведення такої експертизи на відповідача ОСОБА_1 (т.1, а.с. 229-230).

Як вбачається з Повідомлення про неможливість проведення судової експертизи від 07.09.2018 року № 9/413, оплату за проведення експертизи апелянт ОСОБА_1 не провів і матеріали справи з експертної установи було повернуто до суду (т.1, а.с. 242-243).

Таким чином, Висновок № 224/10-15 експертного автотоварознавчого дослідження від 20.10.2015 року відповідачем (апелянтом) жодним чином спростовано не було - за більш, як три роки розгляду справи судами, в тому числі - за більш, як два роки її апеляційного розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються порушення (на думку апелянта) суддею-доповідачем правил суддівської етики при розгляді даної справи судом першої інстанції і ці доводи не дають підстав для висновку про те, що наведене (знову ж таки - на твердження апелянта) призвело до неправильного вирішення справи, а лише таке порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, може бути підставою для скасування або зміни рішення суду (частина 2 статті 376 ЦПК України).

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сколівського районного суду Львівської області від 24 лютого 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 27 травня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.