Справа № 214/6003/18
2/214/2828/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
31 січня 2019 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Чернової Н.В.,
секретаря судового засідання Улятовської М.О.,
ВСТАНОВИВ:
Позивачи ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою 11 вересня 2018 року, яку в подальшому уточнили 23.11.2018 року, в якій просять суд стягнути на користь позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 42 694 (сорок дві тисячі шістсот девяносто чотири) 38 копійок відшкодування завданої майнової шкоди; стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1, грошові кошти у сумі 30 000 (тридцяти тисяч) гривень, відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 1411 (одна тисяча чотириста одинадцять) гривень 00 копійок, відшкодування майнової шкоди; стягнути з відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди; судовий збір в сумі 2 819,20 гривень (1409,60 гривень сплачений позивачем ОСОБА_1 та 1409,60 гривень сплачений позивачем ОСОБА_2, також витрати, повязані з розглядом справи (проведення судового авто-товарознавчого дослідження в сумі 2500,00 гривень, понесеного позивачем ОСОБА_1 покласти на відповідача.
- 2.3 (б) « Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-16.11 Нерегульовані перехрестя : на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Позивач ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження , у вигляді забою правого суглоба, гемартроза, нога останнього нормально не функціонує по теперішній час постійно турбує сильний біль та вимушений постійно вживати ліки та знеболюючі препарати, із-за травми виникли труднощі під час виконання повсякденних обовязків, триває лікування та реабілітація. ОСОБА_2 постійно переживає фізичні незручності, все це негативно позначилося на психологічному здоровї, порушений сну, неприємні сновидіння, відчуває емоційну напругу, побоювання щодо майбутнього стану здоровя. В момент ДТП позивач переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжується почуттям розгубленості, безпомічності, страху за своє здоровя та за своє життя. Окрім того позивач звертався до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР зі скаргами на біль в колінному суглобі. Завдану моральну шкоду позивач ОСОБА_1 оцінює в розмірі 30 000 гривень. З моменту ДТП відповідач ОСОБА_3 не вибачилася перед позивачами, не намагалася добровільно відшкодувати завдану майнову та моральну шкоду. У звязку з чим позивачі вимушені звернутися до суду.
Представник позивача-адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі позивачів та задовольнити позовну заяву. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать в матеріалах справи поштові повідомлення.
06 листопада 2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
24 листопада 2018 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Як слідує з постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2018 року (а.с.14), 08.02.2018 року о 07-50 год., в місті ОСОБА_5, Саксаганському районі, на перехресті вул.. Бикова та вул.ОСОБА_6, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_4, на нерегульованому перехресті, рухаючись по другорядній дорозі, позначеній знаком 2.1 «Дати дорогу», не було уважною, не слідкувала за дорожньою обстановкою, не надала дорогу водію ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_5, що наближався до перехрестя по головній дорозі . внаслідок чого допустила зіткнення з даним автомобілем. Після зіткнення автомобіль НОМЕР_5, за інерцією здійснив наїзд на перешкоду у вигляді електроопори. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. В ході розгляду справи ОСОБА_3 не зявилась до судового засідання, її захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував вину ОСОБА_3, викладені обставини в протоколі підтвердив у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП , яка також була встановлена судом з притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням стягнення.
Відповідно п.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2018 року набрала законної сили 27.03.2018 року, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині події настання дорожньо-транспортної пригоди та вини відповідача у порушення ПДР України, що призвели до ДТП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля ВАЗ 21043, державний реєстраційний номер АЕ 9597ЕІ від 27.10.2010 року є ОСОБА_1. (а.с.11)

Відповідно до положень ч.3 ст.386 ЦК власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_8

№ 299 від 06.03.2018 року Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласнебюро судово-медичної експертизи» ДОР» на підставі особистої заяви потерпілого ОСОБА_2 при дослідженні були виявлені ушкодження у вигляді забою правого колінного суглоба, гемартороза які виникли від дії тупого твердого предмету(предметів). За характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоровя, понад 6 днів, але не більше трьох тижнів. (а.с.15-17)

Висновком експертного авто - товарознавчого дослідження №233/18 по визначенню матеріальної шкоди від 23 серпня 2018 року судовим експертом авто товарознавцем ОСОБА_9 за заявою ОСОБА_2 встановлена сума матеріальної шкоди, причинена з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_6 , складає 42694 ( сорок дві тисячі шістсот девяносто чотири) грн. 38 коп.. (а.с.26-47)

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, а тому факт завдання шкоди позивачу ОСОБА_2 як потерпілому в ДТП з вини ОСОБА_3 не потребує окремого доказування.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як роз'яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи, або коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, яка узгоджується з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того, з п.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слідує, що власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Зі змісту п.13 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» слідує, що відповідно до ст.ст.386, 395, 396 ЦК України, положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Судом встановлено, що на момент ДТП 08.02.2018 року ОСОБА_3 експлуатувала автомобіль НОМЕР_4, на законних підставах, маючи при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, що відповідає вимогам п.2.1 ПДР України. Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3, будучи винною у виникненні ДТП, зобов'язана відшкодувати спричинену шкоду відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України.

Відповідно до положень ч.3 ст. 386 ЦК власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Так, позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу ВАЗ 21043, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, відповідно до вищезазначеного має права на відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 42 694грн., встановленної висновком експертного авто - товарознавчого дослідження, та відшкодування моральної шкоди, так як вона є матірю позивача ОСОБА_2, який був травмований в результаті ДТП, у звязку з чим пережила тяжкий стрес. Також вона є власником автомобіля, який придбала в 2010 році на який тривалий час збирала кошти. Внаслідок пошкодження автомобіля вона не має можливості користуватися своїм майном. Спричинена моральна шкода позивачу ОСОБА_1 полягає у емоційному стресі, дискомфорті, схвильованості та безпорадності, моральними переживаннями, у звязку з пошкодженням власного майна. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 враховується вимоги розумності і справедливості, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 грн..

Положеннями ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд визначає з урахуванням п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), їх тривалості, характеру немайнових втрат, вимушених змін у життєвих стосунках.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача ОСОБА_2 в частині відшкодування відповідачем спричиненої йому матеріальних збитків, що спричинені йому у звязку з травмуванням, так як останній вимушений був звертатися за медичною допомогою, у звязку з чим були придбані медичні засоби, а саме: повязка на голене стоп - 45,00 грн., бандаж на коліно 150,00 грн., тутор АО-45 (наколінник) вартістю - 1216,00 грн., що підтверджується товарними чеками ( а.с.21-23)

Так, визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_2, суд, враховує його психоемоційний стан та переживання, оскільки ставши учасником ДТП, він дійсно переніс емоційний стрес, переживання, викликані необхідністю відновлення такого стану, змінами в звичному життєвому ритмі, спричиненими відсутністю деякий час у нього автомобіля як засобу пересування, тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на його корить моральної шкоди в розмірі 3000 грн. ОСОБА_7 вказаний розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд вважає таким, що відповідатиме засадам розумності, справедливості та виваженості, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок часткового відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору в сумі 725,94 грн. пропорційно частині задоволених вимог та 2500 грн. (а.с.25) в рахунок відшкодування витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, заявлених ним в розрахунку

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, ч.6 ст.82, ст.ст.89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрована та мешкає вул. Домнобудівників, буд.10,гурт.2,кв.516, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область), ОСОБА_2 (вул. Бульвар Європейський,1а/29, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область) до ОСОБА_3 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1), на користь ОСОБА_1 (зареєстрована та мешкає вул. Домнобудівників, буд.10, гурт.2,кв.516, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область, РНОКПП НОМЕР_7), 42 694 (сорок дві тисячі шістсот девяносто чотири) грн. 38 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнути 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1), на користь ОСОБА_2 (вул. Бульвар Європейський,1а/29, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область,РНОКПП НОМЕР_8) 1411 (одну тисячу чотириста одинадцять) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнути 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1), на користь ОСОБА_2 (вул. Бульвар Європейський,1а/29, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область,РНОКПП НОМЕР_8) 2500 (дві тисячі пятсот) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті експертного товарознавчого дослідження.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1), на користь ОСОБА_1 (зареєстрована та мешкає вул. Домнобудівників, буд.10, гурт.2,кв.516, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область, РНОКПП НОМЕР_7) 725 ( сімсот двадцять пять) грн. 94 коп. в рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред'явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Чернова