Справа № 206/6521/17
Провадження № 2/206/52/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2019 Самарський районний суд м. Дніпропетровська
головуючий суддя Маштак К.С.
секретаря судового засідання Стахів О.О.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про застосування наслідків нікчемного правочину,
У провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про застосування наслідків нікчемного правочину (далі цивільна справа).
У підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 подала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Дане клопотання було мотивовано тим, що в матеріалах цивільної справи наявні дві довіреності, одна від 30.10.2017 за змістом якої ОСОБА_3 діючи від імені ОСОБА_5 на підставі попередньо укладеного в усній формі між нею та повіреною особою договору доручення уповноважила ОСОБА_1 бути її представником, інша довіреність від 17.05.2017 за якою ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_3 та/або ОСОБА_6 бути її представником, без права передоручення. У той же час, у справі позивачем є ОСОБА_5, однак, довіреність оформлена, належним чином, на представництво її інтересів в суді адвокатом ОСОБА_1, зокрема на подання та підписання позовної заяви, відсутня. Таким чином, представник відповідача вважала, що позовна заява має бути залишена без розгляду, оскільки позовну заяву було подано особою, від імені заінтересованої особи, яка не мала повноважень.
Представник позивача ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду.
Дослідивши клопотання представника відповідача, вислухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні заявленого клопотання відмовити повністю з наступних підстав.
06.12.2017 адвокатом ОСОБА_1 було подано позов до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, в інтересах ОСОБА_5, до ОСОБА_4, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про застосування наслідків нікчемного правочину (т. 1 а.с. 2-6).
Подання та підписання позовної заяви мало місце на підставі довіреності, посвідченої 30.10.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за змістом якої ОСОБА_3, на підставі попередньо укладеного в усній формі між нею та повіреною особою договору доручення, діючи від імені громадянки України ОСОБА_5, уповноважила ОСОБА_1, бути її представником, в тому числі, вести цивільні справи в усіх судових установах з усіма правами, які надані законом позивачу, подавати та підписувати від її імені заяви, в тому числі, позовні, розписуватись за неї, та користуватись усіма іншими правами, наданими стороні ЦПК України. У довіреності наявна інформація, що довіреність підписана від імені ОСОБА_5, її представником, ОСОБА_3, яка діє в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності (т. 1 а.с. 16-17).
Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2018 позов ОСОБА_5 про застосування наслідків нікчемного правочину задоволено повністю. Застосовано наслідки недійсного правочину до заповіту НАЕ 172587, складеного 27.12.2014 від імені ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі № 1-1418, в зв'язку із його нікчемністю. Вирішено питання про стягнення судового збору (т. 1 а.с. 85-87).
13.03.2018 заочне рішення від 31.01.2018 у цивільній справі № 206/6521/17 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про застосування наслідків нікчемного правочину було скасовано на підставі заяви відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення, справу призначено до розгляду в загальному провадження (т. 1 а.с. 111).
В ході повторного розгляду справи, 23.07.2018 ухвалою суду було зупинено провадження у даній цивільній справі у звязку із смертю 02.06.2018 ОСОБА_5, до з'ясування кола її спадкоємців, та вирішення питання про їх залучення до участі у справі (т. 1 а.с. 200).
13.02.2019 ухвалою суду провадження у даній цивільній справі було поновлено, залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_5, померлої 02.06.2018, - ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 8).
Додатково слід звернути увагу, що під час розгляду даної цивільної справи судом з Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори було витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_8 (спадкодавця/підписанта заповіту дійсність якого оскаржується у даній цивільній справі). В копії запитуваної спадкової справи, також, наявна довіреність посвідчена 17.05.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за змістом якої ОСОБА_5 на підставі попередньо укладеного в усній формі договору доручення, уповноважила ОСОБА_3 та/або ОСОБА_6 бути її представниками, з повноваженнями аналогічними повноваженням зазначеним у довіреності від 30.10.2017, без права передоручення (т. 1 а.с. 62).
Також, слід зазначити, що повноваження представника адвоката ОСОБА_1 на представництво інтересів позивача в суді, під час первісного розгляду даної цивільної справи жодного разу не були предметом заперечень чи оскаржень зі сторони відповідача/його представника.
Так, ч. ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.
В той же час, частиною 1 ст. 240 ЦК України передбачено, що представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.
Додатково слід звернути увагу, що відповідно до пункту 5.1. Порядку
Таким чином, наявність повноважень у представника передавати свої повноваження, надані йому іншою особою, мають перевірятись нотаріусом, яким посвідчується довіреність в порядку передоручення.
В той же час, пунктом 5.6 Порядку встановлено, що у довіреності, виданій у порядку передоручення, мають бути вказані дата і місце посвідчення основної довіреності, та реєстровий номер, найменування нотаріального округу, прізвище, імя та по батькові нотаріуса, який її посвідчив, прізвище, ім'я, по батькові і місце проживання особи, якій видана основна довіреність, і особи, якій вона передоручає свої повноваження.
Однак, дослідивши зміст довіреності, посвідченої 30.10.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, суд прийшов до висновку, що остання, в порушення пункту 5.6 Порядку, не містить дати і місця посвідчення основної довіреності, та реєстровий номер, найменування нотаріального округу, прізвище, імя та по батькові нотаріуса, який її посвідчив.
Далі, необхідно зазначити, що частинами 1, 2 ст. 245 ЦК України передбачено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.
Дана стаття визначає форму довіреності. Основне правило щодо форми довіреності полягає в тому, що довіреність вчиняється у такій же формі, в якій відповідно до закону має вчинятися відповідний правочин. При цьому словосполучення «відповідно до закону» слід тлумачити, враховуючи те, що проста письмова або нотаріальна форма може бути надана будь-якому правочину, навіть якщо із закону обов'язковість такої форми не випливає (ч. ч. 2 - 4 ст. 639 ЦК України).
Законодавцем, також, визначено конкретні умови щодо нікчемності довіреності (нікчемною є довіреність на укладання договору дарування, у якій не встановлено прізвище, ім'я, по батькові або повне найменування обдаровуваного п. 2.4. Порядку; довіреність, у якій не зазначена дата її посвідчення ст. 247 ЦК України; п. 3.3 Порядку, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення правочину ст. 203 ЦК України, 2.3 Порядку).
Таким чином, законом чітко визначено випадки недійсності правочину.
Між тим, ч. 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Враховуючи викладене, а також те, що встановлені судом порушення приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 п. 5.6 Порядку під час посвідчення довіреності від 30.10.2017 (щодо зазначення інформації у довіреності дати і місця посвідчення основної довіреності, та реєстровий номер, найменування нотаріального округу, прізвище, імя та по батькові нотаріуса, який її посвідчив) не свідчать про недійсність правочину прямо встановленого законом, рішення про недійсність такого правочину суду надано не було, відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, інших прямо встановлених законом підстав для нікчемності довіреності від 30.10.2017 судом встановлено не було, суд вважає, що представник відповідача передчасно дійшла до висновку, що позовну заяву було подано та підписано особою, від імені заінтересованої особи, яка не мала повноважень, таким чином, підстави для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відсутні
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 237-245 ЦК України, п. 5.1, 5.6 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,ст. ст. 2-3, 257-261, 263, 294, 353 ЦПК України,
Відмовити представнику відповідача ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повне судове рішення у формі ухвали складено 31.03.2019.

Суддя К.С. Маштак