233 № 233/4169/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Костянтинівська міська рада Донецької області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 «АПК-Інвест» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Костянтинівська міська рада, у якому зазначив, що 20 лютого 2014 року між ОСОБА_4 «АПК-Інвест» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 20 лютого 2014 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської сільської ради за № 27. Відповідно до укладеного договору в оренду позивачу строком на 20 років передана земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,65 умовних кадастрових га. З того часу та станом на день звернення з позовною заявою до суду позивачем виконуються умови договору - використовується земельна частка (пай) та сплачується на користь ОСОБА_2 орендна плата. 08 червня 2018 року позивачу стало відомо про наявність договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстровано 11 травня 2016 року Костянтинівською міською радою. Не зважаючи на те, що вказаний договір між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на теперішній час припинено, є підстави визнання його недійсним, оскільки він суперечить вимогам діючого законодавства та порушує права позивача як орендаря, оскільки був укладений під час дії іншого договору оренди - від 20 лютого 2014 року. Відповідач ОСОБА_2 не повідомила ОСОБА_4 «АПК-Інвест» про виділення їй земельної ділянки в натурі, чим порушила п.3.1 договору від 20 лютого 2014 року та вимоги діючого законодавства. Пунктом 2.3 укладеного між ОСОБА_4 «АПК-Інвест» та ОСОБА_2 договору оренди земельної частки (паю) передбачено, що у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі, договір оренди землі переукладається відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений і може бути змінений лише за згодою сторін. Аналогічні положення стосовно переукладення договору, які носять імперативний характер, містяться і в абзаці 2 Перехідних положень Закону України «Про оренду землі». Відповідач ОСОБА_2 протиправно вчинила односторонню відмову від взятого на себе зобовязання з переукладання договору оренди, чим порушила законні інтереси позивача як орендаря земельної ділянки. Позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :35:000:0091 площею 3,8978 га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, судові витрати покласти на відповідачів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, відзиву по суті позову не надала.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надавши заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність та зазначив, що заперечує проти позову та просить суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі (а.с. 67).

Представник третьої особи - Костянтинівської міської ради, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, з*ясувавши позицію відповідача ОСОБА_3, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі та правовий висновок кандидата юридичних наук ОСОБА_5 (а.с.29-37), який носить консультативний характер, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 20 лютого 2014 року між ОСОБА_2В та ОСОБА_4 «АПК-Інвест» було укладено договір оренди земельної частки (паю) відповідно до п.п.1.1, 2.2, 2.3 якого орендодавець ОСОБА_2 передає, а орендар приймає у володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,65 умовних кадастрових га, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом терміном на 20 років (а.с.9-12).

Строни узгодили розмір орендної плати 4823 гривні 53 копійки та її виплату два рази на рік - у червні та грудні поточного року (а.с.9, 12).

Відповідно до п.2.3 договору оренди земельної частки (паю) сторони дійшли згоди про те, що у випадку виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Договір оренди землі переукладається сторонами за цим договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії договору оренди допускається у випадках, визначених цим договором та чинним законодавством (а.с.9-10).

Згідно позначки у договорі, його зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської сільської ради за № 27 від 20 лютого 2014 року за підписом посадової особи ОСОБА_6, скріплено печаткою Білокузьминівської сільської ради (а.с.11), що відповідає Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 року № 119.

20 лютого 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 «АПК-Інвест» було підписано акт приймання передачі земельної частки (паю) відповідно до умов укладеного договору оренди від 20 лютого 2014 року (а.с.13).

На підтвердження виконання своїх зобовязань щодо сплати орендної плати на користь ОСОБА_2 позивачем надано копії платіжних доручень від 29 липня 2014 року № 7328 (а.с.15), від 27 січня 2015 року № 579 (а.с.16), від 27 серпня 2015 року № 6338 (а.с.17), від 20 січня 2016 року № 10299 (а.с.18), від 23 серпня 2016 року № 36697 (а.с.19), від 25 жовтня 2016 року № 43023 (а.с.20), від 19 січня 2017 року № 4373 (а.с.21), від 26 квітня 2017 року № 8241 (а.с.22), від 19 червня 2017 року № 2629 (а.с.23), від 24 жовтня 2017 року № 13321 (а.с. 24), від 19 грудня 2017 року № 19947 (а.с.25), від 07 червня 2018 року № 15883 (а.с.26).

З довідки ОСОБА_4 «АПК-Інвест» від 08 серпня 2018 року № 579 вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :35:000:0091 площею 3,8978 га, яка була передана на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, станом на 08 серпня 2018 року обробляється товариством, на даній земельній ділянці здійснюються агротехнічні роботи, повязані із підготовкою до посівної (а.с.27).

Отже, позивачем виконуються обов'язки передбачені умовами договору оренди від 20 лютого 2014 року щодо використання земельної ділянки, нарахування та сплати орендної плати, яку відповідач ОСОБА_2 отримувала протягом 2014-2018 років, що останньою не оспорено.

Відповідно до розпорядження Голови Костянтинівської райдержадміністрації від 29 березня 2016 року № 89 (а.с.82-83), ОСОБА_2 надано у власність та виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку кадастровий номер :35:000:0091 (а.с. 116-122).

26 квітня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було зареєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :35:000:0091 площею 3,8978 га (а.с.28).

В порушення п.3.1 договору оренди земельної частки (паю) ОСОБА_2 не повідомила ОСОБА_4 «АПК-Інвест» про виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі, що відповідачкою не спростовано.

21 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 3, 8978 га, у тому числі: ріллі 3, 8978 га, кадастровий номер :35:000:0091, строком на 49 років (а.с. 84-86).

Пунктом 14.1 цього договору передбачено, що він набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації (а.с. 85 зворот).

21 квітня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склали акт прийому-передачі земельної ділянки кадастровий номер :35:000:0091 (а.с. 93).

Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру, право оренди на належну ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :35:000:0091 площею 3,8978 га 11 травня 2016 року зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.14).

Згідно повідомлення Костянтинівської райдержадміністрації (а.с. 104, 133) договір оренди землі від 21 квітня 2016 року по земельній ділянці :35:000:0091 не припинений.

Згідно повідомлення Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Трецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (а.с. 110, 115, 123-124) схема поділу земель колективної власності КСП «Червона зірка» не розроблялась.

Згідно ч.1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до Перехідних положень Закону України «Про оренду землі» громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону.

Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом.

Аналогічні за змістом положення містить і укладений між ОСОБА_4 «АПК-Інвест» та ОСОБА_2 20 лютого 2014 року договір оренди земельної частки (паю), відповідно до п.2.3 якого у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), договір оренди землі переукладається відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Договір оренди землі переукладається сторонами за цим договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії договору оренди допускається у випадках, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п.20 постанови Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 924/468/14 (а.с.38-40) після виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі та отримання ними державних актів на право власності на землю відповідні сертифікати на земельну частку (пай) є недійсними. У той же час факт оформлення державного акта на право власності на землю дію раніше укладених їх власниками договорів оренди земельних паїв автоматично не припиняє, а такі договори підлягають переукладанню. Отже, припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце тільки після їх переукладання відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або з підстав, передбачених ст.31 Закону України «Про оренду землі».

Згідно із частиною 2 ст. 95 ЗК України, ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною.

Аналогічні положення містить і частина 2 ст. 16 ЦК України, згідно якої одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно частини 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно частини 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи наведені положення законодавства та позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 19 березня 2018 року у справі № 924/468/14 (а.с.38-40), приймаючи до уваги, що договір ОСОБА_2В Л.І. укладено строком на 20 років, суд дійшов висновку про те, що вказаний договір оренди автоматично не припинив своєї дії у звязку з реєстрацією ОСОБА_2 26 квітня 2016 року права власності на земельну ділянку кадастровий номер :35:000:0091 і діяв станом на момент укладення договору оренди земельної ділянки між відповідачами по справі - 11 травня 2016 року.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що протягом 2014-2018 років земельна ділянка перебувала та станом на теперішній час перебуває в користуванні ОСОБА_4 «АПК-Інвест», яке протягом цього часу сплачувало орендну плату на користь відповідача ОСОБА_2

Договір оренди земельної частки (паю), укладений 20 лютого 2014 року між ОСОБА_4 «АПК-Інвест» та ОСОБА_2, як вбачається з його змісту, був зареєстрований з дотриманням вимог і процедури, передбаченої на час вчинення цієї дії відповідно до Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 року № 119.

Отже, укладення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :35:000:00091 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, право оренди за яким було зареєстровано 11 травня 2016 року, у період дії іншого чинного договору оренди від 20 лютого 2014 року суперечить частині 1 ст. 95 ЗК України, ст.ст. 25, 27 Закону України "Про оренду землі" та порушує права позивача, як орендаря, які підлягають захисту шляхом визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_4 «АПК-Інвест» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :35:000:0091, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, право оренди за яким зареєстровано 11 травня 2016 року, підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 19, 141, 264-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» (ідентифікаційний код юридичної особи 34626750, місцезнаходження за адресою: 85325, Донецька область, Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена, 1-а) до ОСОБА_2 (84200, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Ахматова, буд. 6, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3, (84200, Донецька область, м. Дружківка, вул. Козака Дружка,15, РНОКПП 7), третя особа Костянтинівська міська рада Донецької області ((, юридична адреса: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О.Тихого, буд. 260), про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, - задовольнити.

Визнати недійсним з моменту укладання Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер №:35:000:0091, площею 3,8978 га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, право оренди за яким зареєстровано 11.05.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською міською радою Донецької області, скасувавши запис № 14462111 про його державну реєстрацію.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору по 881 (вісімсот вісімдесят одній) гривні 00 копійок з кожного.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 22 лютого 2019 року, складання повного рішення суду відкласти на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя