Справа № 463/2763/18 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/2150/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Цап П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 27 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар» про спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

12.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ЛКП «Господар», в якому просив зобов`язати відповідача спростувати недостовірну інформацію, яка поширена з приводу позивача у формі характеристики та долучена до матеріалів судової справи № 463/4212/17, яка знаходиться в судді Личаківського районного суду м. Львова Леньо С.І., шляхом її відкликання та надання характеристики, відомості в якій відповідають дійсності; стягнути з відповідача в свою користь 5000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що начальником ЛКП «Господар» у характеристиці, яка була надана на вимогу органів досудового розслідування та долучена до матеріалів кримінального провадження, де він є обвинуваченим, щодо нього було поширено недостовірну інформацію з приводу наявності у нього конфліктів з мешканцем сусіднього будинку. Так, відповідачем зазначено, що за час проживання позивача в квартирі за адресою АДРЕСА_1 поступила скарга від мешканців сусіднього будинку. Проте, конфліктних ситуацій з мешканцями сусіднього будинку у нього не було. Даних про подання на нього скарг мешканцями сусіднього будинку у ЛКП «Господар» немає. Оскільки характеристика долучена до матеріалів кримінального провадження про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачена санкція у виді позбавлення волі строком від 3 до 5 років, а дані, зазначені у характеристиці не відповідають дійсності, вважає, що відповідачем поширено щодо нього недостовірну інформацію, що порушує його немайнові права та може вплинути на результати розгляду. Поширенням відповідачем щодо нього недостовірної інформації було принижено його честь і гідність, що призвело до перебування його у стресі та напрузі, очікуванні негативного впливу поданої інформації при розгляді кримінального провадження, значної затрати часу, сил та енергії у зв`язку із необхідністю відновити своє порушене право.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар» про спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкодивідмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що 02.11.2015 року відповідач надіслав лист представнику ПАТ «ЛьвівГаз», в якому подав неправдиву інформацію щодо нього, а саме інформацію про те, що він використовує власні димо-вентиляційні канали з «порушенням». У листі від 19.11.2015 року Личаківська РА зазначила, що ЛКП «Господар» виявив порушення у підключенні газової колонки у кв. АДРЕСА_2 , що не відповідає дійсності. Зазначає, що на підставі отриманої неправдивої інформації відповідач припинив подачу газу до його квартири. Вважає, що поширення такої інформації та припинення постачання газу до квартири АДРЕСА_2 порушує його права, унеможливлює обігрів помешкання в зимовий період та перешкоджає отриманню ним субсидії. Зазначає, що начальником ЛКП «Господар» у характеристиці, яка була долучена до матеріалів кримінального провадження, де він є обвинуваченим, щодо нього було поширено чергову недостовірну інформацію з приводу наявності у нього конфліктів з мешканцем сусіднього будинку. Так, відповідачем зазначено, що за час проживання позивача в квартирі за адресою АДРЕСА_1 поступила скарга від мешканців сусіднього будинку. Однак, конфліктних ситуацій з мешканцями сусіднього будинку, крім щодо порушення мешканцем кв. АДРЕСА_3 пордяку використання димовентиляційного каналу, не було. Даних про подання на нього скарг йому не надано. Вважає, що відповідачем поширено щодо нього недостовірну інформацію, що порушує його немайнові права. Зазначає, що внаслідок поширення відповідачем щодо нього недостовірної інформації було принижено його честь і гідність, що призвело до перебування його у стресі та напрузі, очікуванні негативного впливу поданої інформації при розгляді кримінального провадження, значної затрати часу, сил та енергії у зв`язку із необхідністю відновити своє порушене право.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Представник ЛКП «Господар» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе та членів своєї сім`ї та права вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної збором, зберіганням, використанням та поширенням недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності, честі та недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації. Таким чином, позов про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування і заборону розповсюдження недостовірної інформації вправі пред`явити фізична особа відносно якої поширена недостовірна інформації, що порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права

Згідно положень частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно положень пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.09.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зокрема, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд зазначає, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції.

Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 , підставою для звернення його до суду з позовом про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди є надання директором ЛКП «Господар» характеристики від 04 липня 2017 року на нього ( ОСОБА_1 ) на запит Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області, у якій, на думку позивача, зазначена недостовірна інформація. Вважає інформацію ЛКП «Господар», зазначену в характеристиці від 04 липня 2017 року, зокрема, що за час його проживання за адресою АДРЕСА_1 , на нього поступали скарги від мешканців сусіднього будинку, недостовірною, оскільки ЛКП «Господар» надало таку інформацію без будь-яких доказів наявності таких скарг, така інформація відсутня в ЛКП. Поширенням недостовірної інформації було порушено його права та свободи та завдано йому моральну шкоду.

Матеріалами справи встановлено, що 04 липня 2017 року (а.с.12) за підписом директора ЛКП «Господар» на запит Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області, на позивача ОСОБА_1 було видано характеристику, у якій зазначено, що: ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації. За час проживання на нього поступали скарги від мешканців сусіднього будинку.

Така характеристика ЛКП «Господар» була долучена до матеріалів кримінального провадження №0000435 від 17 лютого 2017 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України, на даний час кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 перебуває у провадженні Личаківського районного суду м. Львова. На даний час розгляд кримінального провадження судом не завершено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що у відзиві на позов ЛКП «Господар» зазначило, що інформація, зазначена в характеристиці відповідає дійсності, оскільки мешканці сусіднього будинку дійсно скаржились на позивача під час прийому громадян працівниками ЛКП. Вказана характеристика була надана на запит правоохоронного органу виключно для приєднання до матеріалів кримінального провадження з метою отримання даних про особу підозрюваного. У такій характеристиці особа, уповноважена її складати, зазначила суб`єктивну інформацію про позивача. Сам позивач у позові зазначає, що конфліктних ситуацій з мешканцями сусіднього будинку не було, окрім порушення мешканцем сусіднього будинку АДРЕСА_4 а вимог щодо використання димовентиляційного каналу. Суд виходив з того, що наведена у характеристиці інформація не може визнаватися недостовірною, оскільки у ній наведені певні факти і явища, які мали місце, (наявність конфлікту між позивачем і мешканцем сусіднього будинку АДРЕСА_4 ) і розтлумачені відповідачем як скарги мешканців сусіднього будинку, вона є оціночним судженням відповідача, крім того, суд вважав, що наведений у характеристиці вислів жодної конкретної негативної інформації про позивача не несе; вказана інформація не порушує принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, не вказує на неетичну поведінку в особистому, суспільному чи політичному житті, а тому вона не порушує право позивача на повагу до гідності, честі чи ділової репутації; відповідач зазначив про обставини, які йому були відомі внаслідок виконання обов`язків балансоутримувача будинку і у ній не наведена інформація про те, що поступали письмові скарги мешканців сусіднього будинку; окрім того, безпідставними є доводи позивача про те, що вказана характеристика може негативно відобразиться і вплинути на покарання, якщо суд його визнає винуватим.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, характеристика на ОСОБА_1 , ЛКП «Господар» від 04 липня 2017 року видана на вимогу органів досудового слідства. Характеристика підписана директором ЛКП, як керівником юридичної особи, а не як фізичною особою, яка би могла мати щодо позивача свою особисту думку, що підпадало би під ознаки оціночного судження, а відтак для ствердження в характеристиці про те, що за час проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , на нього поступали скарги від мешканців сусіднього будинку, директор ЛКП мав би мати документальну підставу для зазначення такої інформації, таку як, зареєстровані в ЛКП скарги мешканців сусіднього будинку чи хоча би реєстрація такого звернення в журналах звернень громадян ЛКП «Господар».

Як вбачається з матеріалів справи, такі не містять доказів того, що у ЛКП «Господар» наявні скарги мешканців сусіднього будинку на ОСОБА_1 , чи в іншій формі зафіксовані такі звернення. Такі докази не були надані відповідачем і суду апеляційної інстанції.

Крім того, матеріали справи містять також характеристику від 2015 року, видану ЛКП «Господар» на ОСОБА_1 , згідно якої скарг та заяв від сусідів та мешканців мікрорайону на ОСОБА_1 в ЛКП «Господар» не поступало, а також характеристику від сусідів будинку від 22.06.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, ввічливий, чуйний, доброзичливий, завжди готовий прийти на допомогу, за період проживання за адресою АДРЕСА_1 скарг від сусідів не надходило, спиртними напоями не зловживає, підтримує охайний зовнішній вигляд, у сварках і бійках помічений не був, дотримується чистоти і порядку в коридорі та місцях загального користування, доглядає за квітами на балконі. Зазначені характеристики спростовують інформацію, зазначену в характеристиці, виданій ЛКП «Господар» на ОСОБА_1 від 04.07.2017 року. Окрім того, характеристика ЛКП «Господар» на ОСОБА_1 від 2015 року та від 04 липня 2017 року підписана тим самим керівником ЛКП «Господар» ОСОБА_2 .

За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з тим, що зазначена в характеристиці інформація є оціночними судженнями юридичної особи щодо позивача, як фізичної особи, який навіть не постійно проживає в будинку, що перебуває на обслуговуванні ЛКП «Господар», не є ні громадським діячем, ні публічною особою, щодо яких межа допустимої критики є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи, та приходить до висновку, що інформація зазначена в характеристиці ЛКП «Господар» на ОСОБА_1 від 04 липня 2017 року, зокрема, що за час його проживання за адресою АДРЕСА_1 , на нього поступали скарги від мешканців сусіднього будинку, є недостовірною. Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апелянта в тій частині, що зазначена характеристика може вплинути на думку суду при призначенні покарання ОСОБА_1 при розгляді кримінального провадження, оскільки характеризує особу підсуднього.

Однак, враховуючи, що 2015 року ЛКП «Господар» видано на ОСОБА_1 характеристику іншого змісту, та така по суті спростовує інформацію, викладену в характеристиці від 04 липня 2017 року, підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання ЛКП «Господар» спростувати недостовірну інформацію шляхом її відкликання та надання характеристики, відомості в якій відповідають дійсності, колегія суддів не знаходить.

Згідно п.4 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Оскільки позивачами не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про заподіяння йому моральної шкоди, крім факту зазначення відповідачем щодо нього у характеристиці недостовірної інформації, колегія суддів приходить до висновку, що задоволення вимог позивача про визнання інформації недостовірною, є достатньою сатисфакцією для відновлення його порушених прав, а отже його позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення.

З наведених мотивів, рішення Личаківського районного суду міста Львова від 27 серпня 2018 року слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар» про спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Визнати інформацію, зазначену ЛКП «Господар» в характеристиці на ОСОБА_1 від 04.07.2017 року, недостовірною.

В решті позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 27 серпня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар» про спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Визнати інформацію, зазначену ЛКП «Господар» в характеристиці на ОСОБА_1 від 04.07.2014 року, недостовірною.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02.09.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.