Справа № 350/1682/18
Провадження № 22-ц/4808/64/19
Головуючий у 1 інстанції Максимів І. В.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.,

секретаря Мельник О.В.

за участю апелянта ОСОБА_3

представника апелянта ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_5 на постанову державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина Василя Ярославовича про повернення виконавчого документа стягувачу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 09 листопада 2018 року в складі судді Максиміва І.В., постановлену в смт. Рожнятів, повний текст якої складено 09 листопада 2018 року, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина В.Я. про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаргу обґрунтовано тим, що 26 червня 2018 року головний державний виконавець Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчин В.Я. фактично закрив виконавче провадження ВП 53439741, бо повернув виконавчого листа стягувачу.

Зазначав, що ухвалою Рожнятівського районного суду від 23 лютого 2018 року у справі № 350/1325/17, задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Лутчина В.Я. у виконавчому провадженні № 53439741 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого Рожнятівським районним судом 17 липня 2006 року про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 73 593 грн боргу та 1 000 грн моральної шкоди. На даний час Цивільним касаційним судом Верховного Суду у цій справі відкрито касаційне провадження, а тому дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві є передчасними, оскільки в будь-якому випадку виконавче провадження має дочекатись рішення Верховного Суду, а тому не може бути закритим, в іншому випадку може бути констатований факт злочину, передбачений ст. 376 КК України.

У зв'язку з наведеним, просив скасувати постанову головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина В.Я. про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 червня 2018 року у виконавчому провадженні 53439741.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 09 листопада 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина В.Я. про повернення виконавчого документа стягувачеві відмовлено.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що про постанову головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина В.Я. про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 червня 2018 року дізнався 24 липня 2018 року - коли отримав рекомендованим поштовим відправленням постанову державного виконавця та відзару в межах 10 днів звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Однак скаргу було розподілено системою автоматизованого розподілу у порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим ухвалою Рожнятівського районного суду від 16 серпня 2018 року у відкритті провадження за його за правилами адміністративного судочинства було відмовлено.

Після повторного розподілу та реєстрації справи в порядку ЦПК, скаргу було зареєстровано 07 вересня 2018 року.

Однак, нової скарги після 16 серпня 2018 року він не подавав, а тому скарга є поданою згідно дати відтиску поштового штемпеля на поштовому конверті - 30 липня 2018 року. Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що він звернувся до суду із пропуском строку є помилковим.

У зв'язку з наведеним, просив виключити з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали твердження про те, що ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою 07 вересня 2018 року, тобто через тривалий час поза межами строку на оскарження дій державного виконавця, визначеного законодавством, зазначивши в ній, що ОСОБА_3 отримав постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві 24 липня 2018 року, а звернувся до суду із скаргою 30 серпня 2018 року, в результаті чого оскаржувану ухвалу змінити та постановити - постанову від 26 червня 2018 року головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина В.Я. про повернення виконавчого документа у ВП 53439741 стягувачу скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України сторонами не подавався.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали з вищенаведених підстав.

Головний державний виконавець Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Лутчин В.Я., заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку були повідомлені, а тому, враховуючи їх належне повідомлення про час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутності на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта та його представника, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 отримав постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві 24 липня 2018 року, а звернувся до суду із скаргою 07 вересня 2018 року, тобто через тривалий час поза межами строку на оскарження дій державного виконавця, визначеного статтею 449 ЦПК України, не навівши при цьому жодних поважних причин пропуску зазначеного строку.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 20 лютого 2017 року головним державним виконавцем Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчином В.Я. було відкрито виконавче провадження № 53439741 щодо примусового виконання виконавчого листа від 17 липня 2006 року, виданого Рожнятівським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 73 593 грн в рахунок виконання зобов'язання за договором позики та 1 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Як встановлено судом першої інстанції, в ході виконання судового рішення 28 лютого 2017 року державний виконавець звертався до Відділу Держгеокадастру у Рожнятівському районі, Територіального сервісного центру № 2642 регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, Управління Держпраці, Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області з вимогою повідомити про наявність транспортних засобів, зареєстрованої техніки, машин, механізмів, устаткування великовантажних автомобілів та інших технологічних транспортних засобів, наявність права власності на землю у ОСОБА_5

Крім того, було направлено запити до Державної фіскальної служби України про джерела доходів боржників-фізичних осіб та запити до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи чи отримання пенсії.

З аналогічними запитами до Відділу Держгеокадастру у Рожнятівському районі, Управління Держпраці державний виконавець звертався 27 квітня 2018 року, а також 14 червня 2018 року до регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області. Крім цього, 19 червня 2018 року звертався до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України.

На вищевказані запити до Рожнятівського РВ ДВС надійшли відповіді про відсутність зареєстрованих за боржником ОСОБА_5 на праві власності, оренди чи праві користування земельних ділянок, великовантажних та інших технологічних транспортних засобів а також про відсутність доходів, в тому числі пенсії.

Постановою головного державного виконавця Рожнятівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина В.Я. від 19 квітня 2017 року було оголошено в розшук майно боржника: транспортний засіб марки ЗАЗ 1801 СТЕПОК, 1994 року випуску, бежевий, № кузова причіп, шасі НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, а постановою від 20 квітня 2017 року накладено арешт на дане майно.

19 травня 2017 року державним виконавцем разом із стягувачем було здійснено виїзд за місцем проживання боржника. Встановлено, що ОСОБА_5 в с. Нижній Струтин зареєстрований, проте не проживає про що складений відповідний акт.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 08 червня 2017 року, постановленою за результатами розгляду відповідного подання державного виконавця, боржника ОСОБА_5 було оголошено в розшук.

14 вересня 2017 року державний виконавець звертався до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яке ухвалою Рожнятівського районного суду від 15 вересня 2017 року було задоволено, проте ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2017 року дану ухвалу скасовано, в задоволенні подання відмовлено.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 23 лютого 2018 року, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Лутчина В.Я. допущену у виконавчому провадженні № 53439741 від 20 лютого 2017 року.

Постановою державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ Лутчина В.Я. від 26 червня 2018 року виконавчий лист № 2-478 від 17 липня 2006 року повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв'язку з відсутністю у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення (а.с.4).

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову ОСОБА_3 отримав рекомендованим поштовим відправленням за номером 973 - 24 липня 2018 року (зворот а.с. 3, 16).

З витребуваної апеляційним судом та оглянутої в судовому засіданні справи №350/1468/18 за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 червня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, згідно відтиску поштового штемпеля на поштовому конверті за номером 311 - 31 липня 2018 року.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 16 серпня 2018 року по справі №350/1468/18 у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві за правилами адміністративного судочинства відмовлено. Скаргу передано для реєстрації у системі документообігу загальних судів «Д-3» в порядку ЦПК України та здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями, оскільки при реєстрації скарги було допущено помилку при виборі судочинства, за правилами якого вона має бути розглянута, у зв'язку з відсутністю необхідної інформації в її змісті.

07 вересня 2018 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи за скаргою ОСОБА_3 та присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 350/1682/18.

Таким чином, фактично ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця 31 липня 2018 року, тобто в межах визначеного законом строку. Зазначені вище обставини щодо реєстрації скарги та її розподілу, в даному випадку слід врахувати, оскільки вони впливають на право сторони процесу і виникли не з її вини.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про пропуск скаржником строку для звернення зі скаргою є помилковим.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

У справі «Войтенко проти України» (рішення від 29 червня 2004 року) Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

У зв'язку з вищенаведеним, слід вважати, що виконавчий лист № 2-478 від 17 липня 2006 року, виданий Рожнятівським районним судом повернуто державним виконавцем без виконання в повному обсязі вимог статтей 10, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», не вжито своєчасно, ефективно та неупереджено заходів щодо примусового виконання рішення з періодичністю встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» для перевірки майнового стану боржника.

Крім того, як вбачається із оскаржуваної постанови від 26 червня 2018 року, останні виконавчі дії здійснені державним виконавцем було вчинено 15 вересня 2017 року - перевірено майновий стан боржника по місцю проживання.

Також, після визнання ухвалою Рожнятівського районного суду від 23 лютого 2018 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Лутчина В.Я. допущену у виконавчому провадженні № 53439741 від 20 лютого 2017 року, як встановлено судом першої інстанції, державним виконавцем окрім ряду запитів, - від 27 квітня 2018 року, 14 червня 2018 року та 19 червня 2018 року стосовно земельних ділянок та транспортних засобів, доходів чи пенсії не вчинялося інших дій спрямованих на виконання рішення суду.

Таким чином, оскаржувана постанова є передчасною та винесеною без достатніх підстав. Зазначені обставини правильно встановлено судом першої інстанції, однак зроблено помилковий висновок щодо строку звернення зі скаргою, тому колегія суддів приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід задоволити частково та скасувати постанову головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина В.Я. від 26 червня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Ухвалу Рожнятівського районного суду від 09 листопада 2018 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина Василя Ярославовича про повернення виконавчого документа стягувачу задоволити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина Василя Ярославовича про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 червня 2018 року у виконавчому провадженні 53439741.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта