Справа № 337/1940/18
Провадження №2/337/75/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Бессарабової Т.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району (Орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому вказала, що з відповідачем одружилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після реєстрації шлюбу проживали за місцем реєстрації відповідача разом з його батьками за адресою: АДРЕСА_1 . На момент спільного життя відповідач працював дальнобійником, часто був у відрядженнях, і більшу частину вона знаходилась разом з його батьками. Коли він повертався з відряджень, то надмірно зловживав алкогольними напоями. Від спільного життя з відповідачем народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після народження доньки відповідач продовжував зловживати спиртними напоями, виникали постійні сварки, скандали у присутності маленької доньки. У червні 2016 року вона зібрала свої та речі дитини та переїхала до своїх батьків. Оскільки на той момент доньці не виповнилось одного року, то шлюб розірвати було неможливо. Одразу після того, як доньці виповнився рік, подала позов про розірвання шлюбу.Шлюб було розірвано 04.09.2017 року на підставі рішення Хортицького районного суд м. Запоріжжя.Починаючи з червня 2016 року і по теперішній час, донька проживає разом з нею, відповідач долею дочки не цікавився, вихованням дочки не займався, жодного разу не подзвонив, не намагався зустрітися з дочкою, якось поспілкуватися з нею, не цікавився її станом здоров`я, фізичним та морально-психічним розвитком, не приймав та не приймає участі в утриманні та фінансовому забезпеченню дочки, аліменти не сплачує. Заборгованість по аліментам станом на01.03.2018 року становить 13584,77 грн.на утримання доньки, та на утримання дружини 10613,36 грн.Фактично з самого народження дочки вона одноособово вирішує усі питання, які пов`язані з вихованням, навчанням, відпочинком, розвитком дитини як в частині забезпечення належного рівня життя та здоров`я доньки, так і в частині забезпечення отримання нею належної освіти.Вважаю, що наведені обставини стверджують явне нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків.

Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , та стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,8 грн.

Ухвалою від 31.05.2018 року відкрито загально позовне провадження у справі.

02.07.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що18.07.2015 року був укладений шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дочка, ОСОБА_3 , 04.09.2017 року шлюб розірвано. На теперішній час дочці виповнилося лише 2 роки і 5 місяців. Дочка дійсно проживає разом із своєю матір`ю. Ствердження позивачки про те, що не цікавиться дитиною і не приймає участь у вихованні дитини, є перебільшувані і такими, що навмисно в водять суд в оману стосовно відношень з дочкою. Всі свої намагання побачитись з дитиною після того, як позивачка пішла - є марними. Саме позивачка та її рідня навмисно перешкоджають в побаченнях з дитиною внаслідок чого не може бачитись з дитиною, спілкуватись з нею і, враховуючи вік дитини, приймати участь у її вихованні. Ствердження позивачки про самовідсторонення від виховання дитини, не підтверджуються доказами. Всі довідки з дошкільних навчальних закладів надані безпосередньо на підставі і тільки із пояснень самої позивачки, без заслуховування його думки і мотивів того, чому саме не забирає дочку з навчального закладу та інш.

В матеріалах справи відсутні письмові докази, згідно з якими позивачка зверталась до служби у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району із заявами щодо його бездіяльності у вихованні дитини. Наявність заборгованості по аліментам на дитину ще ніколи не був тим доказом, що він не приймає і не бажає приймати участь у вихованні дитини. Незважаючи на те, що він любить дочку, поспіх позивачки щодо позбавлення батьківських прав на дочку надають підставу сумніватись в тому, що він дійсно є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

19.07.2018 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 у якому вказано що після народження дитини ОСОБА_1 мешкала з його батьками, він працював дальнобійником та рідко бував вдома. За нечасті зустрічі ОСОБА_1 влаштовувала скандали, обзивала та заявляла, що дитина не його, але він буде утримувати її у будь- якому випадку та закон на її боці. В листопаді 2016р. ОСОБА_1 разом з дитиною покинула родину та подала позов про стягнення аліментів на її утримання та утримання дитини, який був задоволений. В грудні 2016 року він подав до Хортицького районного суду м. Запоріжжя позов про оспорювання батьківства за яким 12.01.2017р. відкрито провадження у справі № 337/4917/16-ц. За даною справою була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено Запорізькому Науково-дослідному експертно- криміналістичному центру МВС України. віноплатив за послуги експертизи 06.02.2017р. о 15-20 год., десь о 17-00 год. було відібрано зразки для експертизи. 08.02.2017р. подзвонили із суду та повідомили, що до суду надійшли висновки експертизи. Він не довіряє даним висновкам, так як телефонував до інших експертних установ і повідомили, що даний вид досліджень не може триватименше 7 діб, тому подав до суду письмову заяву про залишення позову без розгляду та 21.02.2017р. була винесена відповідна ухвала. Просить суд виключити відомості про батька ОСОБА_2 з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 21.09.2018 року, зустрічну позовну заяву об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

13.11.2018 року ухвалою суду закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги з мотивів викладених у позові, також пояснила, що ОСОБА_2 не проявляє турботи до дитини, не забезпечує її. У зустрічному позові просить відмовити, вказавши, що експертиза вже проводилась, і є відповідний висновок.

У судовому засіданні відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 просить не позбавляти його батьківських прав до з`ясування питання про його батьківство. Також вказав, що якщо він є батьком дитини то буде приймати участь у вихованні дитини.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що відповідне питання розглядалось, та був наданий відповідний висновок. В подальшому в судове засідання не з`явилась

Сторони не заперечували проти продовження розгляду справи за відсутності представника третьої особи.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні ОСОБА_3 з 18.06.2016 року, не цікавиться взагалі дитиною, не дзвонив, до дитсадка та до лікарні не приходив.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що батько ОСОБА_3 не приймає участі у її вихованні, не бачиться з дитиною, фінансово не допомагає. Вказала, що вважає ОСОБА_2 поганим батьком.Свідок не бачила відповідача, той не цікавиться дитиною, не дзвонить, не приходить, не поздоровляє зі святами.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що за час знайомства з позивачкою, він більше трьох років не бачив щоб відповідач приходив до дитини також і у дитячий садок, та на дні народження дитини, не дзвонив дитині, вона його не цікавить.

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, вислухавши пояснення, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, що сторони з 18.07.2015 року перебували в шлюбі зареєстрованомуХортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 296.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про народження якої батьком вказаний ОСОБА_2 .

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2017 року, шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до тексту рішення, ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутність, позов визнає.

Таким чином, визнаючи позов, відповідач у тому числі визнавав факт того, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та те, що з червня 2016 року сторони припинили подружні відносини.

Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу №291 «Витязь» від 07.05.2018 року за № 01-21/94, за час перебування ОСОБА_3 в ДНЗ( з 01.09.2017 року по 02.03.2018 року), батько ОСОБА_2 зовсім не брав ніякої участі в освітньому процесі дошкільного закладу та вихованні дитини.

Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу №240 «Іволга» від 07.05.2018 року, батько участі у вихованні дитини не приймає, до дошкільного закладу не приходить, успіхами дитини не цікавиться.

Відповідно до розрахунку заборгованості Хортицького ВДВС м. Запоріжжя від 27.03.2018 року за № 4813/11, заборгованість по аліментам ОСОБА_2 станом на 01.03.2018 року становить 13584,77 грн.

Відповідно до заяви від 07.05.2018 року, вихователя ДНЗ № 291 ОСОБА_9 , групу відвідувала ОСОБА_3 , за весь період перебування дитини у дитсадку, батько жодного разу не з`явився, та не приймав участі у житті дитини.

Сторонами не оспорюється та визнається, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1

Судом не встановлено фактів перешкоджання, з боку будь яких осіб, ОСОБА_2 у побаченнях з дитиною, спілкуванні, прийнятті участі у вихованні.

Відповідно до висновку від 13.12.2018 року № 1374/01-22/01, Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивом не визнання позову ОСОБА_2 , відповідно до відзиву на позов, є те, що поспіх позивачки щодо позбавлення батьківських прав, надають йому підстави сумніватися в тому, що він є батьком дитини.

Судом досліджено матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини(ЄУН № 337/4917/16-ц, провадження 2/337/235/2017).

Відповідно до матеріалів справи, за клопотанням ОСОБА_2 , ухвалою суду від 23.01.2017 року, була призначена судова молекулярна генетична експертиза для визначення чи є ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до висновку експерта №8-24 від 09.02.2017 року, ймовірність того, що ОСОБА_2 може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 99,99%.

В подальшому, за клопотанням ОСОБА_2 ,ухвалою суду від 21.02.2017 року, його позов про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, було залишено без розгляду.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

ОСОБА_2 заявляв клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання: чи є він біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначав, що експертиза по іншій справі була проведена дуже швидко і з процесуальними порушеннями, і він не довіряє не тільки висновку експерта ОСОБА_5. від 09.02.2017 року №8-24, але й взагалі експертам Запорізького науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Ухвалою суду від 05.08.2019 року в задоволенні клопотання про призначення судової молекулярногенетичної експертизи по даній цивільній справі було відмовлено так як суд вважав, що експерт ОСОБА_5. попереджався прокримінальну відповідальністьза завідомонеправдивий висновок, з наданихв судовомузасіданні поясненьвбачалось,що дорученасудомекспертиза була проведена з дотриманням вимог законодавства, порушень порядку проведення експертизи, на які посилався відповідач, не було підтверджено в судовому засіданні, та підстав для визнання висновку експерта необґрунтованим відсутні.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає, що наданий позивачкою ОСОБА_1 доказ у вигляді висновку експерта №8-24 від 09.02.2017 року, з огляду на обставини встановлені у судовому засіданні, поясненнями експерта ОСОБА_5. , дослідженими матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини(ЄУН № 337/4917/16-ц, провадження 2/337/235/2017), є допустимим доказом по даній справі.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІв усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про підтвердження факту ухилення,та свідомого нехтування відповідачем, виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, які мотивуються відповідачем належним чином не підтвердженим сумнівом у своєму батьківстві.

За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Керуючись ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 229, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 704(сімсот чотири) грн. 80 коп.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 30.08.2019 року.

Суддя: