Справа №345/4771/18
Провадження № 2/345/145/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2019 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

судді Якиміва Р.В.,

секретар судового засідання Гладенької Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з даним позовом, стверджуючи, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.05.2016. В шлюбі 10.05.2010 народилася дочка ОСОБА_6. З 2016 року відповідач виїхав на заробітки у Сполучені Штати Америки та перебуває там на даний час. Жодних коштів на утримання дитини він не надає, хоча має таку можливість, інколи пересилав одяг. З того часу дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, однак її коштів для забезпечення дитині належного рівня життя не вистачає. Тому позивач просила суд стягувати із ОСОБА_2. аліменти на дочку в розмірі 4200,00 гривень щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення нею повноліття, а також стягнути з нього судові витрати по справі.

14.01.2019 позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що відповідач у США подав заяву до суду про розлучення, оскільки бажає в подальшому укласти шлюб із громадянкою США. Їй відомо, що відповідач працює на будівельних роботах різноробочим електриком. Згідно офіційного сайту бюро трудової статистики США мінімальна зарплата різноробочого електрика у США в середньому в місяць становить 4000 4500 доларів США. 1/4 частина від його доходу в місяць становить 1000 1125 доларів США. Згідно офіційного курсу НБУ станом на 11.01.2019 100 доларів США становить 2872,02 грн., а 1125 доларів США становить 31 803,75 грн., які позивач просить стягувати з відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_5 Р.Б.14.01.2019 подав відзив на позов, в якому зазначив, що виїзд відповідача за кордон був зумовлений необхідністю повернення боргів, які утворилися від спільного з дружиною бізнесу, який виявився невдалим. Вказав, що ОСОБА_2 передавав кошти для дочки через своїх родичів, які відображали дату та розмір грошової суми в записнику. Факт отримання коштів підтверджувався підписом позивача. Разом з тим розмір аліментів, які просить стягувати з нього ОСОБА_1, є значно завищений. Зокрема ОСОБА_1 фактично повністю отримує орендну плату за належний їм на праві спільної сумісної власності магазин по вул. Шептицького, 3/110 в м. Калуші. Також відповідач регулярно надає матеріальну допомогу своєму батьку, який є інвалідом першої групи. Вважає твердження позивача про розмір його доходу безпідставним, оскільки перебуває в США нелегально, постійної роботи та стабільного доходу не має, а з грудня 2018 року взагалі не працює та не отримує жодних доходів. Відповідач із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідний сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1500,00 гривень щомісячно.

ОСОБА_1 01.02.2019 подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що наведені відповідачем у відзиві доводи не відповідають дійсності, зокрема з часу виїзду до США з 20.02.2016 відповідач не надавав жодних коштів на утримання дитини. Сестра відповідача ОСОБА_7 надавала їй власні кошти на господарські потреби з утримання будинку в с. Дорогів, який успадкував ОСОБА_2 жодного документального підтвердження надання відповідачем коштів на утримання дитини не існує, також не існує документального підтвердження передачі належного їм з відповідачем приміщення на майдані Шептицького, 3/110 в м. Калуш в оренду та отримання коштів за це. Вважає безпідставним твердження відповідача про надання грошової допомоги на утримання батька, який є інвалідом першої групи, оскільки останній отримує пенсію.

У відзиві на заяву про збільшення розміру аліментів представник ОСОБА_2 зазначив про безпідставність посилань позивача на витяги з інтернет-сайтів, створених особами (агенціями), що надають послуги з працевлаштування, та які не відносяться до офіційних сайтів державних органів США. Також у відповідача відсутні будь-які документи на працю, то відповідно на нього не поширюються жодні гарантії, в тому числі заробітна плата та її мінімальний розмір. Також вказав на безпідставність твердження позивача про те, що він працює за професією різноробочого електрика, оскільки він взагалі не працевлаштований.

14.03.2019 позивач подала відповідь на відзив від 04.02.2019 позивач, в якому зазначила, що ОСОБА_2 особисто вказав розмір своєї тижневої заробітної плати та професію в позові до суду США штату Мічиган, а тому його твердження про відсутність достатніх доходів для сплати аліментів є безпідставними, інформація про розмір доходів отримана з офіційного сайту Бюро трудової статистики США. Його доходи значно більші від суми, яку він згоден сплачувати на утримання дочки.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на дочку в розмірі 1500,00 гривень. В вешті позов не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, всебічно, повно, обєктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.05.2009 (а.с. 9). В шлюбі 10.05.2010 народилася дочка ОСОБА_8 (а.с. 10).

Дитина на даний час проживає разом з матір'ю, позивачем по справі, про що свідчить довідка № 25172 від 05.11.2018 (а.с. 11).

Також судом встановлено, що відповідач на даний час перебуває на території США, де ініціював процес розлучення із позивачем в суді штату Мічиган (а.с. 36-42).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Як передбачено ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 в сумі 2027,00 гривень.

Суд вважає безпідставними твердження відповідача про погіршення його матеріального стану у звязку із перебуванням на його утриманні батька ОСОБА_9, який є інвалідом першої групи (а.с. 28), оскільки він отримує пенсію.

Твердження відповідача про отримання ОСОБА_1 доходу від здачі належного їм нерухомого майна не підтверджені жодними доказами.

Також суд вважає необґрунтованим розмір аліментів, які ОСОБА_1 просить стягувати з відповідача - 31 803,75 грн., оскільки така сума ґрунтується на її припущеннях. Жодних доказів, які б підтверджували факт працевлаштування ОСОБА_2 у США та отримання ним доходу у розмірі 4500,00 доларів США в судовому засіданні не здобуто. Сам факт перебування відповідача на території США не підтверджує отримання ним доходу у визначеному позивачем розмірі.

Визначаючи розмір аліментів, суд, згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, а відповідно має можливість докладати зусиль для забезпечення належного рівня життя своїй неповнолітній дочці, враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відсутність у відповідача інших осіб на утриманні, та приходить до висновку, що із ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 2100,00 гривень щомісячно, починаючи з 09.11.2018 і до досягнення дочкою повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Питання розподілу витрат на правничу допомогу в судовому засіданні не вирішувалося.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, жительки вул. Малицької, 9/75, м. Калуш Івано-Франківської області, аліменти на дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 2100,00 гривень щомісячно, починаючи з 09.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 768,40 гривень судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 28.03.2019.

Суддя