Провадження №2/760/2641/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 07.11.2018 року позивачу наданий строк для виправлення недоліків заяви терміном п'ять днів з моменту отримання копії ухвали, у зв'язку з тим, що позивачем не було сплачено судовий збір та не було надано доказів звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону (посвідчення, акт огляду МСЕК та інше).

З матеріалів позовної заяви вбачалось, що позивач заявляв одну вимогу немайнового характеру (зняття арешту з майна) та одну вимогу майнового характеру (визнання права власності).

Згідно п. 1, 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином, відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно було визначити ціну позову (вартість квартири) та відповідно сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та сплатити 704,80 грн. (за вимогу немайнового характеру) на рахунок зазначений в ухвалі суду від 07.11.2018 року.

У разі надання позивачем доказів звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - позивач звільняється від його сплати. На даний час звертаю увагу позивача на те, що матеріали позовної заяви не містять таких доказів.

Також, при зверненні з вимогою про визнання права власності позивачу слід було обґрунтувати ким воно оспорюється чи не визнається, оскільки з матеріалів заяви вбачалось, що він є власником спірного майна, однак на нього накладений арешт ухвалою суду від 24.02.2005 року та заява про скасування арешту повинна розглядатись в порядку ст. 158 ЦПК України.

Позивачем додано до позовної заяви, як підтвердження повноважень представника, договір - доручення про надання правової допомоги, однак згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Отже, до позовної заяви необхідно було додати належні документи, що підтверджують повноваження представника.

З матеріалів заяви вбачається, що ухвала про виправлення недоліків від 07.11.2018 року направлялась на адресу позивача та його представника двічі, однак конверти повернулись на адресу суду без вручення адресатам з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

13.02.2019 року представник позивача особисто отримав на руки копію ухвали від 07.11.2018 року про залишення позовної заяви без руху та станом на 21.03.2019 року ними не виправлено недоліків викладених в ухвалі.

На підставі вищевикладеного прихожу до висновку, що позивач не виправив недоліків перелічених в ухвалі від 07.11.2018 року, а тому відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України заява вважається неподаною та повинна бути повернута позивачу.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна - вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом'янський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з моменту її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя