КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1135/19
Провадження №2/488/1034/19
Ухвала

Іменем України

"25" березня 2019 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь суму позики, що не була погашена у розмірі 23 310,88 грн.; плату за користування коштами у розмірі 2 781,72 грн.; пеню за прострочення виплати позики у розмірі 40 894,48 грн. та судові витрати у розмірі 7 768,40 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судові витрати (судовий збір, витрати, пов'язані з розглядом справи) - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Таким чином, платником судового збору є сторона у справі, або інша особа, яка бере участь у справі.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 10 від 17.10.2014 року, у пункті 26 дав судам роз"яснення про те, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем додано копію квитанції про сплату судового збору у розмірі 736,40 грн. за № 18 від 04.10.2018 року, що не може бути належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним дану позовну заяву залишити без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати йому строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева