Номер провадження: 22-ц/813/3673/19
Номер справи місцевого суду: 520/7729/18
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Одесаобленерго» на рішення Київського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Одесаобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за недораховану електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство «Одесаобленерго» 21 червня 2018 року звернулося до Київського районного суду м. Одеси суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення вартості недовраховної електричної енергії та сплаченого судового збору.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2018 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Одесаобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за недораховану електричну енергію - відмовлено у повному обсязі.

Вважаючи рішення суду незаконним АТ «Одесаобленерго» звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2018 року, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до с. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову Акціонерного товариства «Одесаобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за недораховану електричну енергію суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Одесаобленерго», - нове найменування Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (відповідно до Статуту) постачає електричну енергію на об'єкт, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі відкритого на ім'я відповідача ОСОБА_2 особового рахунку НОМЕР_1.

При здійсненні уповноваженими представниками ІІАТ «Одесаобленерго» 16 березня 2018 року перевірки об'єкту за адресою АДРЕСА_1, в присутності дружини відповідача - ОСОБА_3, було виявлено факт порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.99р. № 1357 (що були чинними у вказаний період), а саме: «пошкодження індикатора магнітного поля «Магнет» на кожусі приладу обліку електричної енергії. Інші дії споживача, що призвели до необлікованої електричної енергії, а саме використання магніту великої потужності для зупинки приладу обліку електричної енергії. Це порушення неможливо виявити під час контрольного огляду».

У зв'язку з виявленим порушенням Правил користування електричною енергією для населення, уповноваженими представниками постачальної компанії було складено акт про порушення ПКЕЕН № 8002778 від 16 березня 2018 року, який представник споживача, в присутності якої було виявлено порушення, відмовилась підписувати, про що було зроблено позначку.

Один примірник акту було вручено представнику споживача, та запропоновано внести до акту свої зауваження. В акті про порушення споживача було запрошено на розгляд акту про порушення, а також повідомлено про дні та час проведення комісії.

Крім того, 16.04.2018р. відповідачу був направлений лист, яким споживача було запрошено 25.04.2018р. або 26.04.2018р. на комісію з розгляду актів про і ПКЕЕН.

У зв'язку з неявкою на комісію з розгляду актів про порушення ГО №8002778 від 16.03.2018 р. був розглянутий без присутності відповідача.

За результатом розгляду було складено протокол засідання № 371 від 03.05.2018 року, та вирішено провести нарахування не облікованої електричної енергії за актом № 8002778, у відповідності до вимог п.3.5 за формулою 2.7 Методики визначення обсягу та вартості, електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національного регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. № 562 (зі змінами та доповненнями) (надалі - Методика). Розрахунок по акту про порушення №80 16.03.2018р. було проведено за кількістю днів з дати попереднього контрольного 10.01.2018р. по дату виявлення порушення.

Примірник протоколу №371 від 03.05.2018р., та рахунок було направлено відповідачу 07.05.2018 р. поштовим відправленням.

05 вересня 2018 року представником відповідача ОСОБА_2 направлений відзив на позовну заяву, в якій представник просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступні обставини.

Так, на початку березня 2018 року ОСОБА_3, яка є дружиною відповідача виявила невідповідність показів електролічильника, про що повідомила працівників Південного РЕМ. Безпосередньо відповідач ОСОБА_2 знаходився у морському рейсі, за межами території України.

02 березня 2018 року ОСОБА_3 особисто з'явилася до Південного РЕМ і зробила заявку про те, що лічильник електроенергії показує невірні дані дати/часу, що викликало у неї сумнів у правильності роботи лічильника. Оплату за електроенергію сім'я ОСОБА_2 здійснює регулярно і завчасно.

14 березня 2018 року до квартири ОСОБА_2 прибули два чоловіки, які представилися співробітниками Південного РЕМ, та сказали, що прийшли за заявкою, яка необхідна для заміни електронного лічильника на інший, після чого попросили у ОСОБА_3 стілець, щоб оглянути електролічильник. Коли вона вийшла на балкон за стільцем, і повернулася через хвилину, чоловіки сказали, що на лічильнику виявлено пошкодження пломби, тому заміну лічильника вони проводити не будуть. Ніяких подробиць не пояснили, сказали чекати на комісію.

16 березня 2018 року до квартири відповідача з'явилися невідомі особи, що назвалися працівниками Південного РЕМ, і сказали, що їм необхідно оглянути електролічильник. ОСОБА_3 впустила їх до квартири. Один з чоловіків став оглядати електролічильник, і повідомив, що на ньому виявлено порушення магнітної наклейки «Магнет». Таке пошкодження, зі слів невідомих осіб, може виникнути внаслідок дії сильного магніту на електролічильник, і застосовується це з метою сповільнення роботи лічильника для зниження оплати за електроенергію.

ОСОБА_3 відповіла, що ніяких магнітів ні вона, ні її чоловік, ОСОБА_2, не застосовували. Проте особи, що назвалися працівниками Південного РЕМ, сказали, що обов'язково знайдуть у неї вдома магніт, і притягнуть її до відповідальності. Без дозволу особи, що займає приміщення - ОСОБА_3 вони стали нишпорити по квартирі. Вона намагалася слідкувати за усіма, проте вони розходилися одночасно по різним кімнатам. Через деякий час один з чоловіків повідомив, що він знайшов у квартирі магніт. Він показав металевий предмет, сказавши ОСОБА_3, що його буде вилучено, і за це їй вимкнуть електрострум і нарахують величезний штраф. Де він знайшов металевий предмет, чоловік не повідомляв, кажучи, що вона сама про це знає. ОСОБА_3 була дуже налякана. Металевий предмет вона бачила вперше в житті. Раніше у них в квартирі його ніколи не було. Чоловік став підносити металевий предмет впритул до електролічильника і просити колег сфотографувати його, хоча насправді цей предмет в районі лічильника не знаходився. Також ОСОБА_3 сказали, що вона може не підписувати акт, підписів присутніх трьох осіб буде достатньо для притягнення її до відповідальності. Без дозволу і відома ОСОБА_3 застосовувалася відеозйомка.

Лічильник був демонтований і упакований в полімерний пакет, вилучений. Металевий предмет, який чоловік називав магнітом, був також вилучений. Зі слів присутніх, це речові докази, які викриватимуть ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення.

На місці невідомі особи стали складати акт про порушення правил користування електроенергією. ОСОБА_3 акт не підписувала, оскільки розуміла, що відносно неї вчиняються неправомірні дії. На її прохання викликати адвоката, чоловік, що називався працівником Південного РЕМ, погрожував, що він викличе поліцію, і відносно неї складуть адміністративний протокол, а всі інші присутні будуть підтверджувати нібито неправомірну поведінку ОСОБА_3, як свідки. Також ОСОБА_3 погрожували, що повідомлять про наявність магніту ТОВ «Інфоксводоканал», працівники якого також прибудуть і фіксуватимуть, нібито даний магніт використовувався і для накладання на водомірний лічильник.

Невідомі особи залишили копію акту про порушення в квартирі і пішли, забравши з собою електролічильник і металевий предмет, що називали магнітом, який самі принесли.

Згідно акту про порушення № 8002778 від 16.03.2018 року: «споживач ОСОБА_2 при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1, порушив: пошкодження індикатора магнітного поля «Магнет» на кожусі приладу обліку електричної енергії. Інші дії споживача, що призвели до необлікованої електроенергії, а саме використання магніта великої потужності для зупинки приладу обліку електричної енергії. Це порушення неможливо виявити під час контрольного огляду.»

В графі «До акту додається» зазначено фото- відеоматеріал, тех. паспорт, опл. ліч-к в сейф-пакет, пояснення персоналу, що підтверджує, що ніякого магніту не вилучалося.

Натомість, одним із додатків до акту № 8002778 є пояснення персоналу.

Так, згідно копії пояснення, мовою оригінала - «При проведении тех. рейдового осмотра по адресу АДРЕСА_1 у потр. ОСОБА_6 было обнаружено нарушение индикатора магнитного поля «Магнет», установленного на кожухе прибора учета эл. Энергии. Так же в ходе осмотра нами был обнаружен магнит большой мощности. По данному факту нами был составлен акт, прибор учета заменен, снятый эл. сч-к упакован в сейф-пакет.

Таким чином, виявлений предмет, який працівники Південного РЕМ позиціонували як магніт, не вилучався і не досліджувався.

Це доводить той факт, що предмет, який працівники Південного РЕМ позиціонували як магніт, не належить ОСОБА_3 і відповідачу, і не знаходився у їх квартирі, а був принесений до квартири представниками Південного РЕМ.

Також працівниками позивача була порушена процедура повідомлення споживача про розгляд акту, що безперечно призвело порушення права на захист.

Відповідно до копії акту, залишеному в квартирі ОСОБА_2, «Комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акту про порушення буде проводити засідання 07.04.2018 року за адресою ... з 13.00-16.00 середа, четвер».

ОСОБА_3 звернулася за правовою допомогою до адвоката, надавши зазначену копію акту.

Оскільки 07 квітня 2018 року - це святковий і вихідний день (субота, свято Пасхи), а не середа і четвер, як зазначено в акті, адвокатом 06 квітня 2018 року було направлено на адресу Відповідача заяву, з метою належного повідомлення про точні дату, час, місце проведення засідання комісії з розгляду акту. Заяву направлено електронною поштою 06 квітня 2018 року (копії додаються).

10 квітня 2018 року адвокат прибув до Південного РЕМ, куди подав відповідну заяву для належного повідомлення про дату, час та місце засідання комісії. До заяви додав оригінал ордеру, належним чином посвідчені копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договору про правову допомогу. Заява зареєстрована за вхідним номером № 130/02-1532 від 10.04.2018 року. У відповідь на заяву надійшов лист, в якому зазначено, що запит за вих. № 130/02- 1532 від 10.04.2018 року неналежним чином оформлений, оскільки до нього надані неналежним чином посвідчені документи (копія ордеру, свідоцтва і ін.). З посиланням на п. 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. № 55, який не розповсюджує свою дію на адвокатів України, а також на Рішення Ради адвокатів України № 162 від 04 серпня 2017 року, яке встановлює вимоги до посвідчення копій ордерів до адвокатських запитів, коли до заяви було надано оригінал ордеру, відповідач не визнав повноваження адвоката Ворсуляка О.В.

Отже, відповіді про дату та час засідання адвокату повідомлено не було.

Зрозумівши неправомірність своїх дій щодо неналежного повідомлення споживача про дату і час засідання комісії, позивач направив офіційне запрошення відповідачу.

20 квітня 2018 року на поштовому відділенні ОСОБА_3 отримано запрошення на комісію з розгляду актів на ім'я побутового споживача ОСОБА_2 на 25 квітня 2018 року або 26 квітня 2018 року (вихідний номер № 130/03-319 від 13.04.2018).

Згідно з абз. 5 п. 53 ПКЕНН, побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

На той момент ОСОБА_2 знаходився поза межами України у відрядженні ОСОБА_3 спілкувалася із ним з допомогою «Skipe», і він повідомив, що бажає приймати участь у засіданні комісії з розгляду акту про порушення, і готовий прибути у м. Одесу у випадку його належного і завчасного повідомлення.

Згідно із абз. 5 п. 53 ПКЕНН, енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і лату.

Оскільки повідомлення про час, дату і місце засідання комісії отримане на пошті 20 квітня 2018 року, то 20 календарних днів із дня повідомлення спливають 11 травня 2018 року.

Між повідомленням побутового споживача і датою розгляду акту має минути не менше 20 днів. Навіть від дати підписання запрошення (вихідний номер № 130/03-319 від 13.04.2018) до заявленої дати проведення засідання комісії 25 чи 26 квітня немає періоду в 20 днів.

Для того, щоб засідання комісії з розгляду акту могло бути проведене 25 чи 26 квітня, побутовий споживач має бути повідомлений не пізніше або 04 або 05 квітня відповідно.

Про необхідність повідомлення дати в установленому порядку, в інтересах ОСОБА_2 - споживача, було подано позивачу 20 квітня 2018 року за вхідним номером Б-386.

Згідно з абз. 5 п. 53 ПКЕНН - акт про порушення цих правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії.

Тому мас місце несвоєчасне повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії, і акт розглядатися у зазначені дні не мав.

Згідно з абз. 6 п. 53 ПКЕНН, акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Термін в 50 календарних днів із 16 березня 2018 року сплив 06.05.2018 р.

Таким чином, позивач допустив ситуацію, що із-за несвоєчасного і неналежного повідомлення відповідача про дату засідання комісії, він не зміг дотриматися визначеного 20-денного строку про завчасне повідомлення і 50-денного строку розгляду акту.

Тому акт про порушення правил користування електричною енергією є недійсним і підлягав не розгляду, а скасуванню.

Щодо недоведеності причетності ОСОБА_2 до порушення Правил користування електроенергією.

Відповідно до абзаців 7-9 Правил користування електроенергією для населення, рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються

відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії;

розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

Згідно наданої копії протоколу № 371 з розгляду акту про порушення від 03.05.2018, - комісія без присутності ОСОБА_2, розглянула акт про порушення № 8002778 від 16.03.2018».

З протоколу не слідує жодної тези про причетність побутового споживача до порушення правил.

Із протоколу незрозуміло, у чому полягають порушення, які докази розглянуто на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні порушення.

Таким чином, позивач звернувся до суду про стягнення нарахованої суми, однак не просить суд про відшкодування шкоди, якої нібито завдано відповідачем. Питання наявності порушення Правил, шкоди, заподіяної внаслідок такого порушення, причинно-наслідкового зв'язку між порушенням і збитками позивача не обґрунтовано та не доведено.

ОСОБА_2 визнається факт складання протоколу про порушення Правил користування електричною енергією, але він вважає підстави для його складання надуманими, штучно створеними, акт - недійсним, розглянутим комісією з порушенням строків, без належного повідомлення споживача про засідання комісії, у зв'язку з чим вважає позовну заяву необґрунтованою.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (надалі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою 562 (далі Методика).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2018 року працівниками Південного РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» був складений акт про порушення № 8002778, згідно з яким у квартирі АДРЕСА_1, у присутності уповноваженого представника споживача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, встановлено порушення здійснене споживачем ОСОБА_2, а саме пошкодження індикатора магнітного поля «Магнет» на кожусі приладу обліку електричної енергії. Інші дії споживача, що призвели до необлікованої еклектичної енергії, а саме використання магніту великої потужності для зупинки приладу обліку електричної енергії.

Відповідно до ПКЕНН, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (які булі чинними на момент складання акту), а саме п. 53 - у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору).

У вищезазначених правилах визначено, що побутовим споживачем є фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником.

При дослідженні даного акту встановлено, що в якості уповноваженого представника побутового споживача ОСОБА_8 виступала ОСОБА_3, однак в акті не зазначено на підставі якого документа було встановлено, що вона є уповноваженим представником, або співвласником даної квартири, або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність належної оцінки нотаріально завіреної довіреності, то Суд обґрунтовано не прийняв до уваги, твердження представника позивача, що у судовому засідання 02 жовтня 2018 року оглядалася копія довіреності, виданої ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3, оскільки даний оригінал довіреності оглядався з метою встановлення повноважень представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Ворсуляка О.В. у зв'язку з тим, що на момент підписання договору про надання правової допомоги ОСОБА_2 був за межами території України, та договір від його імені на підставі даної довіреності підписала ОСОБА_3

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що акт про порушення № 8002778 від 16 березня 2018 року був складений у відсутності побутового споживача та його представника.

Посилання автора апеляційної скарги на необов'язковість проведення експертизи на підтвердження факту втручання споживача в роботу приладів обліку у разі спрацювання індикаторів магнітного поля спростовується наступним. В акті про порушення № 8002778 від 16 березня 2018 року в якості порушення зазначено пошкодження індикатора магнітного поля «Магнет» на кожусі приладу обліку електричної енергії. Інші дії споживача, що призвели до необлікованої еклектичної енергії, а саме використання магніту великої потужності для зупинки приладу обліку електричної енергії.

Відповідно до п. 1.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562, енергопостачальником з метою запобігання розкраданню електричної енергії на прилади обліку електричної енергії споживача можуть бути встановлені індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (далі індикатори).

Суд звертає уваги, що згідно з абз. 15 п. 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562, факт установлення індикатора має бути зазначений а акті про пломбування або в іншому документі, що підтверджує факт установлення таких індикаторів на приладах обліку та передачу цих приладів обліку, пломб та індикаторів на збереження.

Таким чином, Методикою передбачено право енергопостачальника з метою запобігання розкраданню електричної енергії встановлювати прилади обліку електричної енергії індикатори, які пройшли сертифікацію.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у разі виявлення у споживача даного порушення, представник енергопостачальника має право на підставі акта про порушення, складеного в порядку, встановленого Методикою, з урахуванням вимог ПКЕНН, та за умови підтвердження актом про пломбування або іншим документом факту встановлення та передачі на збереження цих індикаторів споживачу, здійснити розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що в акті про порушення № 8002778 від 16 березня 2018 року зазначено інші дії споживача, що призвели до необлікованої електричної енергії, а саме: використання магніту великої потужності для зупинки приладу обліку електричної енергії.

В Постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року по справі № 336/6535/16-ц зазначено, що факт втручання споживача в роботу приладів обліку, в тому числі й дій споживача, які призвели до зміни показників приладів обліку, зокрема шляхом впливу магнітного поля, у разі невизнання ними такого факту, в обов'язком порядку має бути підтверджений експертизою, що передбачено нормативно-правовим актом - Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою 562.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 категорично заперечувала використання магніту великої потужності, що призвело до зупинки приладу обліку електричної енергії.

Та у порушення вищезазначеного нормативно-правового акту експертиза з даного питання не проводилася.

Крім того, слід зазначити, що з представленого доказу, а саме відеофіксацїї (представленої в якості доказу представником позивача) вбачається, що в руках представника Південого РЕМ знаходиться предмет, який він називає магнітом, і який нібито був знайдений в квартирі, він у присутності ОСОБА_3 та інших осіб підносить даний предмет в притул до лічильника, що також могло стати причиною пошкодження індикатора, та акт про порушення (тобто фіксування порушення індикатора) відповідно до цієї відеофіксації, що вбачається з розмови цієї особи та ОСОБА_3, був складений після здійснення даної особою дій щодо розташування даного предмету впритул до приладу обліку.

Розгляд на засіданні комісії акту про порушення № 8002778 від 16 березня 2018 року, оформленого протоколом № 371 від 3 травня 2018 року відбулося з порушенням норм Закону, виходячи з наступного.

Так, відповідно ПКЕНН, затвердженою постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (які булі чинними на момент складання акту), побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його дату та час. Акт про порушення не розглядається у разі не повідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про його час і дату. Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Проаналізувавши акт про порушення № 8002778 від 16 березня 2018 року, судом встановлено, що виклик побутового споживача щодо розгляду акту було призначено на 7 квітня 2018 року, що було суботою та передсвятковим днем - 8 квітня 2018 року - Великдень.

У зв'язку з даними обставинами розгляд акту не відбувся та 13 квітня 2018 року ПАТ «Одесаобленерго» був складений лист запрошення на ім'я ОСОБА_2 щодо розгляду акту про порушення на 25 або 26 квітня 2018 року, який відповідно до квитанції (а.с. 13) був скерований за адресою побутового споживача 16 квітня 2018 року, тобто у протиріч вимог ПКЕНН, затвердженою постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, енергопостачальних скерував запрошення щодо розгляду акту за десять днів до засідання.

Доказів отримання даного повідомлення побутовим споживачем ПАТ «Одесаобенерго» не надало.

03 травня 2018 року відбулося засідання комісії Південного РЕМ з розгляду актів про порушення від 16 березня 2018 року, оформленого протоколом № 371 від 3 травня 2018 року, на якому було вирішено здійснити розрахунок обсягу та вартість не облікованої електричної енергії провести відповідно до п. 3.5 за формулою 2.7 Методики.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо запрошення побутового споживача ОСОБА_2 на засідання 03 травня 2018 року, що також суперечить вимогам ПКЕНН, затвердженою постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (які булі чинними на момент складання акту), а саме, що акт про порушення не розглядається у разі не повідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про його час і дату.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпції щодо фактів.

При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов'язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Підсумовуючи вищевикладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності правильним є висновок суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги не ґрунтуються на приписах закону, та обставини справи не підтверджені достовірними та допустимими засобами доказування виходячи з викладеного.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, невідповідність висновку суду обставинам справи, неправильну оцінку судом доказів наданих у процесі розгляду справи як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 УПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одесаобленерго» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький