РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/2182/18

провадження у справі № 2/0285/260/19

19 березня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючої судді Заполовської Т.Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новограді-Волинському

за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 Имран-Огли до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, заборону руйнування металевого профілю та паркану та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та, збільшивши позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на паркан з металевої сітки та металевих стовпчиків, що розташований на його приватній земельній ділянці та розмежовує земельні ділянки по вул. Героїв Крут № 27 та № 29 в м. Новограді-Волинському; заборонити відповідачу руйнувати металевий профіль та паркан, що належить позивачу на праві приватної власності та розмежовує земельні ділянки за вищевказаними адресами; зобовязати відповідача відновити металеву сітку на металевих стовпчиках на межі між домоволодіннями № 27 та № 29 по вул. Героїв Крут в м. Новоград-Волинський висотою не менше, ніж 1м, встановивши її з боку домоволодіння № 29.

Свої вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки в м. Новоград-Волинський по вул. Героїв Крут 27, площею 0,1000 га. Відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 і є користувачем земельної ділянки за вказаною адресою. На межі їх земельних ділянок попередніми власниками будинку № 27 понад 40 років тому був встановлений паркан із металевої сітки рабиці. Сітка була встановлена на металевих стовпчиках з боку земельної ділянки відповідача. Позивач у 2009 році найняв будівельників, які на цих же металевих стовпчиках з боку його земельної ділянки добудували декоративний паркан із металевого профілю. 28.04.2016 року ОСОБА_2 самовільно зруйнував та прибрав сітку. У травні 2018 року відповідач за допомогою металевого лому намагався розбити один з бетонних фундаментів під металевими стовпчиками паркану, який є межовою спорудою між їхніми земельними ділянками. При цьому ОСОБА_2 умисно декілька разів вдарив металевим ломом по металевому профілю, пошкодивши його. Тобто, паркан із сітки рабиці був межовою спорудою і позивач не надав згоду ОСОБА_2 на його руйнування. Паркан з металевої сітки на металевих стовпчиках розташований на приватній земельній ділянці позивача, частково металеві стовпчики замінені ним у 2015-2017 роках, а вказане право не визнається відповідачем, тому наявні підстави для визнання за ним права власності на вказане майно. З відповідачем тривалий час існують неприязні відносини і він не погоджується з межею, незважаючи на неодноразові звернення до органів місцевого самоврядування та відновлення меж земельної ділянки ОСОБА_1-О. в натурі. З метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали повністю, просили відмовити у його задоволенні повністю.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3, дочка позивача, яка фактично проживає з сімєю у будинку № 27 по вул. Героїв Крут в м. Новограді-Волинському, повідомила, що паркан із сітки рабиці був встановлений ще у 1968 року попередньою власницею їх житлового будинку. Також вона була свідком як ОСОБА_2 13 квітня 2018 року металевим ломом почав бити фундамент стовчика, на якому прикріплений паркан із метало профілю. Свої неправомірні дії ОСОБА_2 повторив 18 квітня 2018 року, він наносив удари по метало профілю. З приводу таких неправомірних дій зверталась до поліції. Чоловік знімав вказані події на камеру мобільного телефону.

Вислухавши пояснення відповідача, представників сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, матеріали ЖЄО № 5117, відеозапис, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1-О. є власником земельної ділянки площею 1.000 га та будинку за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня провулок Піонерський), 27, м. Новоград-Волинський (а.с. 8-10).

Відповідач ОСОБА_2 є власником сусіднього будинку № 29 по вул. Героїв Крут в м. Новоград-Волинський та користувачем земельної ділянки за вказаною адресою.

Межі суміжних земельних ділянок, які перебувають у користуванні сторін, встановлені при проведенні землевпорядних робіт по виготовленню технічної документації під час приватизації земельної ділянки попереднім власником, у якого ОСОБА_1-О. придбав земельну ділянку на підставі цивільно-правової угоди у 2003 році, а також підтверджені компетентними органами при розгляді спору між ОСОБА_1-О. та ОСОБА_2 щодо меж земельної ділянки.

Згідно акту закріплення та передачі межових знаків на місцевості під охорону від 12.10.2016 року межі земельної ділянки ОСОБА_1-О. зі сторони ОСОБА_2 виділені в натурі, закріплені межовими знаками в кількості 5 шт. (а.с. 10).

На зазначених межових знаках металевих стовпчиках був паркан із металевої сітки рабиці, встановлений попередніми власниками будинків.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Глава 24 Цивільного кодексу України врегульовує питання набуття права власності, зокрема, встановлює підстави набуття права власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 81-83 ЦПК України.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що металева сітка рабиця натягнута на металевих стовпчиках попередніми власниками понад сорок років тому.

Вона була розташована на стовпчиках, які розмежовують земельні ділянки сторін.

28.04.2016 року ОСОБА_2 зняв металеву сітку з металевих стовпчиків і її реальне місцезнаходження невідоме.

Тобто позивачем не доведено, що він встановлював цю сітку; того факту, що вказана сітка знаходиться саме на його приватній земельній ділянці; і взагалі вона відсутня в натурі на момент постановлення рішення по справі.

Стосовно права власності на металеві стовпці, то пять із них, що є межовими знаками, також встановлені попередніми власниками, а позивачем не конкретизовано, скільки ще їх він встановив особисто.

Тому суд приходить до переконання, що у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1-О. щодо визнання за ним права власності на паркан із металевої сітки та металевих стовпчиків слід відмовити за відсутністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження зазначених фактів.

Позовна вимога про заборону ОСОБА_2 руйнувати металевий профіль та паркан, що належить йому, також не підлягає задоволенню, оскільки неможливо рішенням захистити від порушень, що, ймовірно, можуть настати у майбутньому.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Також відповідно до положень ст. 265 ЦПК України висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання чи ненастання певних обставин (умовне рішення).

Одночасно суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Є незаконними дії ОСОБА_2, направлені на пошкодження листів металопрофілю, які встановлені в судовому засіданні з пояснень свідка ОСОБА_3 та доводяться відеозаписом події, матеріалами ЖЄО № 5117 від 26.05.2018 року, оглянутими в судовому засіданні, однак позивач у вказаному позові не ставив питання про відшкодування збитків, завданих внаслідок таких дій.

Вимога про зобовязання ОСОБА_2 відновити металеву сітку на металевих стовпчиках також не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно частини першої ст. 15, частини першої ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

Оскільки позивачем не доведено, що металева сітка рабиця є його власністю, а тому права останнього її демонтажем не порушуються.

Відтак встановлені підстави для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76-83, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 Имран-Огли до ОСОБА_2 про визнання права власності на паркан з металевої сітки та металевих стовпчиків, заборону руйнування металевого профілю та паркану та зобовязання відновити металеву сітку на металевих стовпчиках відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та(або) обовязки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного тексту рішення 29.03.2019 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська