АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/75/19Головуючий по 1 інстанції - Чубай В.В.
Категорія: 59 Доповідач в апеляційній інстанції - Пономаренко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м.Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Гончар Н.І., Пономаренка В.В., Фетісової Т.Л.

секретар Торопенко Н.М., Попова М.В.

за участю:

позивача ОСОБА_3

третьої особи-

приватного виконавця Недоступ Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Свиридова Ігора Борисовича на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2018 року (постановлену суддею Чубай В.В.) про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Ажіо», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець Черкаського виконавчого округу Недоступ Дмитро Миколайович, Приватне акціонерне товариство «Райфайзен банк Аваль» про визнання звіту (висновку) про оцінку ринкової вартості об'єкта нерухомості недійсним, - :

в с т а н о в и л а :

31 жовтня 2018 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 про визнання звіту про оцінку ринкової вартості об'єкта нерухомості недійсним, в якій позивач просив: визнати недійсним звіт (висновок) про вартість нежилого майна, а саме: приміщення магазину А-1 загльною площею 196,8 кв.м., котрий знаходиться АДРЕСА_1 проведеною підприємством «Ажіо».

31 жовтня 2018 року позивач подав також заяву про забезпечення позову, в якій заявник просив зупинити продаж на електронних торгах майна, а саме: нежилого приміщення, магазину А-1, загальною площею 196,8 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначалося, що заявником до Чорнобаївського районного суду Черкаської області подано позовну заяву до ПП "Ажіо" про визнання звіту про оцінку майна, а саме: нежилого приміщення, магазину А1, загальною площею 196,8 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - недійсним. На 2 листопада 2018 року призначено електронні торги в системі "Сетам", що підтверджується скрін-шотом з офіційного сайту ДП "Сетам". Водночас предметом спору є визнання звіту (висновку) про вартість майна вказаного нежилого приміщення недійсним, а в разі визнання судом оскаржуваного звіту недійсним, виконання рішення суду стане фактично неможливим, окільки за умови проведення торгів власником вказаної нерухомості може стати інша особа.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2018 року в заявлених вимогах ОСОБА_3 - задоволено, зупинено продаж на електронних торгах майна, а саме: нежилого приміщення, магазину А1, загальною площею 196,8 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції 21 листопада 2018 року представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Свиридов І.Б. подав апеляційну скаргу, вважає її такої, що винесена при неповному встановленні обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 150, ч.7 ст. 153, ч.9 ст. 153, ст. 154 ЦПК України та просив скасувати оскаржувану ухвалу Чорнобаївського районного суду від 31 жовтня 2018 року, постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2018 року про забезпечення позову шляхом зупинення продажу на електронних торгах майна, а саме: нежилого приміщення, магазину А1, загальною площею 196,8 м2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Зокрема апелянтом зазначено, що судом першої інстанції порушенні норми ч.1-5 ст.128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Апелянт посилається на норму ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, та наголошує на тому, що жоден з цих пунктів ЦПК України не був виконаний судом першої інстанції, банк не отримував позовної заяви, повістки за позовом ОСОБА_3 до ПП «Ажіо», треті особи - приватний виконавець Черкаського виконавчого округу Недоступ Д.М., банку про визнання звіту ринкової вартості об'єкта нерухомості недійсними. Як зазначає апелянт про існування такого спору дізнався після отримання ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2018 року про забезпечення позову.

Посилаючись на ПП ВСУ № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року апелянт вважає, що суд першої інстанції порушив норму п.2 зазначеної постанови а саме: «Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили».

Як зазначено в апеляційній скарзі, це потягнуло за собою зупинення виконання судового рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області у справі № 2-366/11 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки заборонено відчужувати нерухоме майно на яке звертається стягнення в межах виконавчого провадження на підставі звіту про оцінку проведену в рамках зазначеного виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі наголошується норма ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2018 року на думку апелянта фактично порушено положення статті 124 Конституції України.

На думку апелянта не дотримано норму ПП ВСУ № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, а саме п.2 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В апеляційній скарзі вказано, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та відповідно зазначений спір не може вирішуватись у позовному провадженні. Провадження у цій справі не підлягало відкриттю, та відповідно такий позов не підлягає забезпеченню, що вказана в нормі абз.2,3 п.24 ПП ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року: «При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.»

Отже, враховуючи вище зазначені положення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та відповідно зазначений спір не може вирішуватись у позовному провадженні. Провадження у цій справі не підлягало відкриттю, та відповідно такий позов не підлягає забезпеченню.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що це вже не перша оцінка заставного майна. 17 квітня 2017 року нежиле приміщення, магазину А-1, загальною площею 196,8 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було оцінено в 654 350 грн. та не було реалізоване за зазначеною ціною. 26.09.2018 року заставне майно оцінено вже 317 350 гривень.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову та зупиняючи продаж на електронних торгах майна, а саме: нежилого приміщення, магазину А-1, загальною площею 196,8 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що захід забезпечення позову має тимчасовий характер і діє до прийняття рішення, яким закінчується розгляд справи по суті, а також взяв до уваги негативний вплив і наслідки можливого відчуження майна за ціною, яка є спірною, що в подальшому унеможливить ефективний захист прав позивача.

З даним висновком не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Встановлено, що 31 жовтня 2018 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ПП "Ажіо", треті особи - приватний виконавець Черкаського виконавчого округу Недоступ Д.М., ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання звіту про оцінку ринкової вартості об'єкта нерухомості недійсним (а.с.2-5).

З позовної заяви вбачається, що рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області було стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" кошти в сумі 479251,12 грн.

Внаслідок цього було відкрито виконавче провадження №57010339 з примусового виконання виконавчого листа №2-366/11 від 20 січня 2012 року, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: приватне будинковолодіння, земельну ділянку та нежиле приміщення магазину А-1, загальною площею 196,8 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступна Д.М. про призначення суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні було призначено такого суб'єкта, а саме приватне підприємство «Ажіо», яке і провело оцінку належного позивачу магазину в сумі 317350 грн.

Позивач звернувся з відповідною заявою до іншого суб'єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 та замовив проведення незалежної оцінки магазину.

Відповідно до висновку вартість магазину становить 619900 грн., що на думку позивача суттєво відрізняється від вказаної на прилюдних торгах вартості, яка є значно заниженою та вважає, що звіт проведений ПП «Ажіо» виконано з порушенням ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та має бути визнаний судом недійсним.

В цей же день, 31 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову, в якій заявник просив зупинити продаж на електронних торгах майна, а саме: нежилого приміщення, магазину А-1, загальною площею 196,8 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з незгодою з оцінкою майна.

З наведеного можливо зробити висновок про те, що позивач не погоджується з оцінкою майна, що підлягає продажу на електронних торгах, в межах виконавчого провадження.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року із змінами, внесеними згідно з Постановою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 64 від 03.06.2016 року:

«У справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.»

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вимоги, помилково відкрив провадження у даній цивільній справі за правилами позовного провадження та невірно вирішив питання про забезпечення позову.

Оскільки при постановлені ухвали про забезпечення позову суд першої інстанції неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, а саме: ст. 150, ч.7 ст. 153, ч.9 ст. 153, ст. 154 ЦПК України, колегія суддів у відповідності до вимог ст.376 ЦПК України, апеляційну скаргу представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Свиридова І.Б. задовольняє, оскаржувану ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2018 року скасовує та в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі даній справі відмовляє.

З ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» необхідно стягнути судові витрати в сумі 1762 грн.

Керуючись ст. ст. 258,367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Свиридова Ігора Борисовича - задовольнити.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 жовтня 2018 року постановлену суддею Чубай В.В. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Ажіо», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець Черкаського виконавчого округу Недоступ Дмитро Миколайович, Приватне акціонерне товариство «Райфайзен банк Аваль» про визнання звіту (висновку) про оцінку ринкової вартості об'єкта нерухомості недійсним - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Ажіо», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець Черкаського виконавчого округу Недоступ Дмитро Миколайович, Приватне акціонерне товариство «Райфайзен банк Аваль» про визнання звіту (висновку) про оцінку ринкової вартості об'єкта нерухомості недійсним - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» судові витрати в сумі 1762 грн.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 січня 2019 року.

Судді Гончар Н.І.

Пономаренко В.В.

Фетісова Т.Л.