Справа №:283/1762/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Юдицькому К.О., Кравченко А.С., Томіленко В.В.,

Головатюк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою: ОСОБА_2, заінтересована особа: Чоповицька об'єднана територіальна громада Малинського району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин, про встановлення факту постійного проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_2, звернувся до суду, із заявою, в якій просить суд: встановити юридичний факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, та встановити, що в період з березня 2010 року по 10 листопада 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що в АДРЕСА_1 постійно проживала його мати ОСОБА_3. В 2010 році ОСОБА_3 перенесла ішемічний інсульт, внаслідок чого потребувала сторонньої допомоги, тому, в березні 2010 року заявник переїхав на постійне місце проживання в АДРЕСА_1, де проживає і по сьогоднішній день без реєстрації місця проживання. Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_10 відкрилась спадщина на все належне їй майно, в т. ч. і на будинок в АДРЕСА_1. Оскільки заявник проживав разом зі своєю матір'ю більше п'яти років і на момент її смерті був поруч з нею, вважав себе таким, що прийняв спадщину. Крім того, 25 березня 2010 року його мати заповіла йому все свої майно, склавши на його ім'я заповіт. 29 червня 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Тимошенко Н.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 на підставі якої було відкрито спадкову справу. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущення ним шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини та не подання документів, які підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, у його свідоцтві про народження його матір'ю записана ОСОБА_3, що ставить під сумнів його родинні зв'язки з ОСОБА_3. Вказані розбіжною позбавляють можливості нотаріуса встановити факт родинних відносин та видати йому свідоцтво про прийняття спадщини.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Представником заявника ОСОБА_2 ОСОБА_6 було подано до суду заяву, в якій остання підтримала заявлені вимоги, просила розглянути справу без участі заявника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_7, на допиті свідків не наполягала, та просила прийняти до уваги експертний висновок від 22 січня 2019 року.

Представник заінтересованої особи Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за відсутності представника та не заперечив проти задоволення заявлених вимог.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути у відсутність сторін.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 31 липня 1967 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_8 (а.с. 12).

14 лютого 1948 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3, 1927 року народження, було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2, батьками якого записані - ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (а.с. 9).

07 березня 1986 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10).

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 26 липня 2018 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_11, його батьком записаний ОСОБА_9, матір'ю записана ОСОБА_3 (а.с. 63, 64).

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого 26 липня 2018, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області, уклала шлюб з ОСОБА_11, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_3 (а.с.65, 66).

Згідно експертного висновку № 056/85-а від 22 січня 2019 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, по батькові «ОСОБА_3», російською «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3» є ідентичними, оскільки розбіжності в записах виникли внаслідок фіксації в різних документах форм імені та по батькові від варіантних літературних форм особового імені ОСОБА_12 та ОСОБА_12 внаслідок зближення цих літературних варіантів за посередництвом спільних розмовних та здрібнілих форм, український архаїчний запис «ОСОБА_3» та субнормативний запис «ОСОБА_3» зроблено під впливом розмовної практики в умовах певного діалектного ареалу (а.с.71).

Таким чином, з викладеного вбачається, що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_3.

Зазначені обставини також підтверджуються заповітом складеним 25 березня 2010 року яким ОСОБА_3 заповіла все своє майно своєму сину ОСОБА_2 та довідками виконавчого комітету Чоповицької селищної ради, за якими ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_2.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Як роз'яснено в п. 7 Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Аналізуючи вищевикладені доводи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог про встановлення факту родинних відносин між заявником та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, а саме те, що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_3, оскільки факт їх родинних стосунків підтверджено належними та допустими доказами.

Щодо заявлених вимог в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 на момент смерті зі спадкодавцем, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимог ст. 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За час свого життя ОСОБА_3 склала заповіт від 25 березня 2010 року, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що їй буде належати на день її смерті та на що вона за законом матиме право, в т. ч. житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Будницьке Малинського району Житомирської області сину ОСОБА_2 (а.с.11).

29 червня 2017 року із заявою видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Малинького районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. (а.с.54).

29 червня 2017 року приватним нотаріусом Малинького районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходитья за адресою: АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, через пропущення ОСОБА_2 шестимісячного строку для прийняття спадщини та не надання документів, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 67).

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки, виданої 28 червня 2017 року виконавчим комітетом Чоповецької селищної ради Малинського району Житомирської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 на день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_10 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 57).

Згідно довідки, виданої 26 червня 2018 року виконавчим комітетом Чоповецької селищної ради Малинського району Житомирської області, ОСОБА_3 на день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_10 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1, крім неї в даному будинку ніхто не був зареєстрований, але разом з нею проживав без реєстрації її син ОСОБА_2 і проживає на даний час (а.с.15).

Згідно довідки, виданої 26 червня 2018 року виконавчим комітетом Чоповецької селищної ради Малинського району Житомирської області, ОСОБА_2 дійсно фактично проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, та доглядав свою хвору матір ОСОБА_3 з 15 березня 2010 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.15).

Як встановлено судом, заявник більше п'яти років проживав разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 без реєстрації в даному будинку свого місця проживання та вважаючи себе таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, не звертався до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку що вимоги заявника про встановлення факту постійно проживання заявника зі спадкодавцем у період часу з березня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_10, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 265, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Чоповицька об"єднана територіальна громада Малинського району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин, про встановлення ф/акту постійного проживання - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між заявником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Чоповичі Малинського району Житомирської області, РНОКПП: НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, та померлою ІНФОРМАЦІЯ_10 у віці 88 років в с. Будницьке Малинівського району Житомирської області, ОСОБА_3, встановивши зокрема, що ОСОБА_2 являється рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3.

Встановити факт постійно проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Чоповичі Малинського району Житомирської області, РНОКПП: НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, разом із спадкодавцем - померлою ІНФОРМАЦІЯ_10 у віці 88 років в с. Будницьке Малинівського району Житомирської області, ОСОБА_3, на час відкриття спадщини, встановивши, зокрема, що ОСОБА_2 з березня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 проживав за адресою: АДРЕСА_1, разом зі своєю матір'ю померлою ІНФОРМАЦІЯ_10 у віці 88 років в с. Будницьке Малинівського району Житомирської області, ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: