Справа № 347/207/19
Провадження № 22-ц/4808/510/19
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.,

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2019 року, постановлену суддею Гордієм В.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, АТ «Перший Український міжнародний Банк», третя особа без самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, АТ «Перший Український міжнародний Банк», третя особа без самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано на розгляд до Солом'янського районного суду міста Києва (м.Київ, вул.Полковника Шутова, 1, 03113) за підсудністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зокрема, апелянт у скарзі не погоджується із висновками суду і зазначає, що предметом позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, яку направлено до НПП «Гуцульщина», що свідчить про те, що виконавчі дії провадяться виконавцем за місцем роботи і місцем проживання боржника ОСОБА_1, а саме на території Косівського району Івано-Франківської області, тому для цієї категорії справ положенням п. 12 ст. 28 ЦПК України передбачена альтернативна підсудність - за місцем виконання виконавчого напису. Тому позовна заява підсудна Косівському районному суду.

Крім цього суд не врахував, що виконавчий напис вчинено нотаріусом, який територіально відноситься до Голосіївського району міста Києва, а не до Солом'янського районного суду міста Києва.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Постановляючи ухвалу про передачу справи, суд першої інстанції виходив з того, що справа йому не підсудна, оскільки місцезнаходженням обидвох відповідачів та місцем виконання виконавчого напису є м. Київ.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає нормам процесуального права.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як видно із позовної заяви, одним із відповідачів є юридична особа, місцезнаходження якої - м. Київ, вул. Андріївська 4, другий відповідач - приватний нотаріус, яка також перебуває в АДРЕСА_1, тобто місце знаходження (перебування) обох відповідачів по справі - м. Київ, а значить позивачем при зверненні до суду не було дотримано правил підсудності.

В обґрунтування подання зазначеного позову за підсудністю саме до Косівського районного суду, позивач посилався на ч.12 ст. 28 ЦПК України, якою передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, пред'являються також за місцем його виконання.

Поняття «місце виконання рішення» розкривається у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». У ч. 1, 2 вказаної статті зазначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Із зазначеної норми закону випливає висновок, що місцем виконання рішення є місце відкриття виконавчого провадження, яке обрав стягувач, а не місце вчинення окремих виконавчих дій. Тому звернення стягнення на заробітну плату позивача ОСОБА_1, який працює у м.Косів, не означає, що місцем виконання рішення є м.Косів. Таким чином, у цій справі місцем виконання рішення є місцезнаходження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., яким винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2019 року.

Тому справа не підсудна Косівському районному суду Івано-Франківської області. Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду в цій частині не спростовують.

Разом з тим відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вирішуючи питання передачі справи, суд помилково передав справу на розгляд Солом'янському районному суду міста Києва.

Суд не врахував, що предметом позовної заяви є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (вул.Тарасівська, м. Київ), що територіально відноситься до Голосіївського району міста Києва, а не до Солом'янського районного суду міста Києва.

Другий відповідач - АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (вул.Андріївська, 4, Подільський район, м. Київ) також не знаходиться на території Солом'янського району. Тому передання справи на розгляд Солом'янському районному суду міста Києва є помилковим.

Таким чином, доводи апелянта в частині, що справа передана не суду, юрисдикція якого поширюється за місцезнаходженням відповідачів є обґрунтованими, тому відповідно до ст. 376 ЦПК України ухвалу суду першої інстанції в частині передання справи на розгляд до Солом'янського районного суду міста Києва необхідно змінити та передати її на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2019 року в частині передання справи на розгляд до Солом'янського районного суду міста Києва змінити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, АТ «Перший Український міжнародний Банк», третя особа без самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва (03127, м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 14-а) за підсудністю.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Л.В. Василишин

І.О. Максюта