РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року місто Чернігів

Справа №751/425/19

Провадження№2/751/469/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С.М.

секретаря судового засідання Сащенко О.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить: стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом з дитинства, у розмірі 24935 грн..

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 13.10.2016 року було розірвано. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом з дитинства. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку приймати участь у додаткових витратах на утримання дитини у відповідності ст. 185 СК України. Рішенням Новозаводського районного м. Чернігова від 18.06.2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивачем були понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 6935,00 грн. на придбання підгузників і пелюшок. Вказує, що дані витрати були необхідними, адже син постійно прикутий до інвалідного візка, потребує постійного догляду і додаткових витрат. Самостійно покривати зазначені витрати не має змоги, оскільки є інвалідом 3 групи і отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1452 грн. На день подання позову фактично зазнані витрати на дитину складають 6935 грн., передбачені витрати на придбання підгузок і пелюшок на рік є сума 18000 грн., тому звертається до суду з даним позовом.

20.02.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю (а.с.32-34).

Заперечення обґрунтовано тим, що згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.04.2018 з нього стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, позивач отримує соціальну допомогу на дитину-інваліда в розмірі 3075,00 грн. Відповідач купує дитині одяг та інші речі необхідні для його проживання, тому твердження позивача про те, що він не приймає участі у додаткових витратах не відповідає дійсності. Коли він бере дитину до себе, а це не менше шести разів на місяць, то самостійно купує необхідні йому підгузники, пелюшки та необхідні ліки «Вальпраком -100». Вказує, що на даний час тимчасово безробітний та заробляє тимчасовими підробітками, а тому його заробіток є невеликим, не перевищує в середньому 5500 грн.

Також, на його повному утриманні, від шлюбу укладеного 02 червня 2017 року з ОСОБА_5, знаходиться його син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина, яка не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці, та донька дружини від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Окрім того, після розлучення з позивачем з ним залишився проживати та був на його повному утриманні син сторін - ОСОБА_8, який навчався в Університеті ім. Грінченка на платній основі. Для можливості своєчасної оплати за навчання сина ОСОБА_9 ним укладались кредитні договори і він не вимагав у позивача оплати додаткових витрат.

На даний час ним також укладено кредитний договір для заміни в квартирі вхідних дверей.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги щодо додаткових витрат на дитину в сумі 3000 гривень, які витратила до подання позову , та просила стягнути з відповідача додаткові витрати в сумі 300 гривень щомісячно. Не заперечила , що відповідач забирає сина додому і таким чином допомагає в його утриманні .

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням уточнення позивача визнав. Додатково пояснив, що він не відмовляється від надання позивачці допомоги , але вона не зверталася до нього з питань додаткових витрат , крім сплати ним аліментів.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.10.2016 року було розірвано (а.с.7). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного рішення Новозаводським районним судом м. Чернігова 18.06.2018 було видано виконавчий лист № 751/2702/18 та відкрито виконавче провадження (а.с.8).

Згідно копії довідки диспансерного відділення ЧОПНЛ від 17.01.2019 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, є інвалідом з дитинства віком до 18 років, потребує постійного стороннього догляду (а.с.14).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_3, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради, ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу на дитину-інваліда у розмірі 515,70 грн. (а.с.10).

Згідно довідки Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України № 1681 від 06.12.2018 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1452 грн. (а.с.11).

З 02.06.2017 року ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.51), від якого має малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.49). Дружина має дитину від першого шлюбу - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.50).

Матір'ю відповідача є ОСОБА_10, яка перебуває на стаціонарному лікуванні в ЧМЛ № 2 з 07.03.2019 року.

Згідно копії кредитного договору від 23.01.2019 року ОСОБА_2 має кредитні зобов'язання (а.с.52-57).

Відповідно до розрахунків заборгованості, здійснених державним виконавцем Новозаводським відділом ДВС м. Чернігів, по сплаті аліментів по виконавчому листу № 751/2702/18 заборгованість по сплаті аліментів станом на 19.02.2019 року відсутня (а.с.38-39).

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька брати участь у додаткових витратах на дитину.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (Ухвала ВС України №6-20278св09 від 16 грудня 2009 року).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.18постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченоїст.185 СК Україниучасті в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Позивач особисто понесла додаткові витрати у зв'язку із придбанням підгузників та пелюшок для сина у розмірі 6935 грн., що знайшло підтвердження в судовому засіданні. Тако

Враховуючи викладене , Виходячи з того, що ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, потребує постійного догляду та значних коштів для придбання підгузників, пелюшок та інших витрат, пов'язаних з хворобою, відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, яка страждає на тяжку хворобу, тому суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача частково , а саме стягнення з відповідача на її користь 2000 грн. від загальної суми понесених додаткових витрат на утримання сина та стягнення 300 грн. додаткових витрат на утримання сина щомісячно.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Керуючись статтями 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) додаткові витрати на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) додаткові витрати на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 (трьохсот) гривень щомісячно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2019 року.

Суддя С. М. Ченцова