Справа № 462/7285/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого - судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Львівський державний завод «Лорта» про середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, покликаючись на те, що з 20 серпня 2018 року її було звільнено за власним бажанням. У день звільнення підприємством не було виплачено належних їй коштів, внаслідок чого рішенням Залізничного районного суду м. Львова з ДП ЛДЗ «Лорта» стягнуто на користь позивача 32020,14 грн. невиплаченої зарплати. Просить стягнути з відповідача 19046,43 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку до 01 грудня 2018 року.

Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано відповідачем 05 грудня 2018 року, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, а відтак суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів.

У зв'язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 20 серпня 2018 року.

Відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 жовтня 2018 року з ДП ЛДЗ «Лорта» стягнуто на користь позивача ОСОБА_1 32020,14 грн. невиплаченої зарплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Крім того, відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08 лютого 1995 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 260,91 грн, що стверджується довідкою ЛДЗ «Лорта» №133 від 27 серпня 2018 року, а тому середній заробіток за час затримки розрахунку з 21 серпня 2018 року по 01 грудня 2018 року становить 19046,43 грн. (260,91грн.*73 роб.дн.).

Отже, оскільки відповідачем при звільненні позивача не проведено виплату заробітної плати, чим порушено строки її виплати, з відповідача слід стягнути 19046,43 грн. середнього заробітку за час затримки з 21 серпня 2018 року по 01 грудня 2018 року, крім того, відповідачем не надано жодних заперечень розрахунків позивача, а також інших обґрунтованих розрахунків.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Львівський державний завод «Лорта» /, місто Львів, вулиця Патона, 1/ на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1/ 19046 /дев'ятнадцять тисяч сорок шість/ гривень 43 копійки середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Стягнути з Державного підприємства Львівський державний завод «Лорта» у дохід держави 704 /сімсот чотири/ гривні 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя А.І.Ліуш