Ім`ям України Провадження № 2/932/227/19
18 грудня 2019 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:
головуючого - судді Литвиненка І.Ю.
при секретарі - Богачовій В.Р.,
за участю представника заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Татаренка В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -
Заявник ОСОБА_2 у жовтні 2018 року звернулася до суду із заявою, визначивши заінтересованою особою по справі Головне управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, у якій прохає суд встановити той факт, що станом на 24 серпня 1991 року він постійно мешкав на території, яка стала територією України (а.с. 2-3).
В обґрунтування своїх вимог вказав, що у період часу 1986-1990 роки постійно мешкав у кв. АДРЕСА_1 . Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України" або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Згідно з п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який затверджено Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української соціалістичної радянської республіки, Закарпатської України, Української радянської соціалістичної республіки, подає документи, передбачені підпунктами «а-в» підпункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пункт 44 цього Порядку встановлює те, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до вимог Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР),або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 січня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством України не передбачено іншого порядку їх встановлення. Через те, що на даний час у нього є потреба у належному оформленні документів про громадянство України, з метою підтвердження того факту, що у період часу до 24 серпня 1991 року він мешкав на території, яка стала територією України, звернувся до суду із цією заявою.
У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву свого довірителя, прохав її задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що встановлення цього факту, про який прохає його довіритель, потрібно для подачі ним документів на отримання громадянства України.
Представник заінтересованої особи у судовому засіданні вважав, що заява підлягає задоволенню. Пояснив, що підставою для такого висновку є наявність офіційного документу згідно з яким заявник у період часу з 16 вересня 1986 року по 10 серпня 1990 року був зареєстрований та постійно мешкав у кв. АДРЕСА_1 .
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Суд, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно з копією реєстраційної картки форми «А» на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 16 вересня 1986 року по 10 серпня 1990 року він був зареєстрований та постійно мешкав у кв. АДРЕСА_1 , а також у цей же період часу перебував на військовому обліку у Бабушкінському районному військовому комісаріаті м. Дніпропетровська (а.с. 3).
Суд вважає, що наданим суду, як доказом, документом у вигляді завіреної державним реєстратором Трикоз Т.М. копії реєстраційної картки форми «А» на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджено той факт, що у період часу з 16 вересня 1986 року по 10 серпня 1990 року він був зареєстрований та постійно мешкав у кв. АДРЕСА_1 , перебував на військовому обліку у Бабушкінському районному військовому комісаріаті м. Дніпропетровська. Відтак, виходячи з норм ст. 8 Закону України «Про громадянство України», при поданні ним заяви про набуття громадянства України, має право на розгляд заяви про набуття громадянства України, оскільки у період часу з 16 вересня 1986 року по 10 серпня 1990 року він був зареєстрований та постійно мешкав на території Української РСР, яка стала територією України.
Таким чином, з метою надання можливості заявнику отримати громадянство України, судом встановлено той факт, що ОСОБА_2 у період часу з 16 вересня 1986 року по 10 серпня 1990 року постійно мешкав на території Української РСР, яка стала територією України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-11. 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 315-319, 353 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_2 - задовольнити у повному обсязі.
Встановити той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу до 24 серпня 1991 року мешкав на тій території, яка стала територією України.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 30 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів зо дня його проголошення, або через 30 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко