Дата документу 01.04.2019
Справа № 501/1948/18
22 березня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді - Петрюченко М.І.,
за участю секретаря - Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за
відповідача: ОСОБА_2
предмет та підстави позову: про стягнення боргу за договором позики, трьох відсотків річних, та моральної шкоди
сторони в судове засідання не з`явились
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення та
1. Виклад позиції позивача та відповідача.
1. До Іллічівського міського суду Одеської області 18.07.2018 року звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, трьох відсотків річних, моральної шкоди та просить суд:
- стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг по борговим розпискам від 22 жовтня 2012 року та від 25 серпня 2015 року у розмірі 628 800 грн.;
- стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 3% річних від прострочених сум заборгованості по борговим розпискам від 22 жовтня 2012 року та від 25 серпня 2015 року у розмірі 80 701 грн.,
- стягнути з ОСОБА_2 на свою користь моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 7 195,01 грн.
2. Позов обґрунтував тим, що він (позивач) 22.10.2012 року позичив ОСОБА_2 . 10 000 доларів США в строк до 19.11.2012 року включно. Надалі, 25.08.2015 року він позичив відповідачу ще 12 000 доларів США в строк до 25.08.2016 року.
Позивач стверджує в позові, що на момент подачі позовної заяви згідно офіційного курсу НБУ 100 доларів США становить 2620,6838 гривень, тому у зв`язку з тим, що відповідач ще й досі не повернув йому зазначені кошти, загальна сума заборгованості відповідача станом на 17.07.2018 року складає 24 000 доларів США, що складає 628 800 гривень.
Крім того, позивач зазначає, що відповідач повинен сплатити на його користь проценти за користування коштами у розмірі 3% річних від простроченого боргу відповідача за період прострочення:
Загалом 3:% суми від прострочених сум заборгованості відповідача складає 80 701,70 гривень.
3. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав, був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи (а.с.27, 33, 46, 50, 51, 52, 66, 70, 73, 78), однак до суду не з`явився.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. Позивач разом з позовом надав до суду заяву про забезпечення позову (а,с.12-13).
5. Позивач 28.11.2018 року надав до суду клопотання про витребування доказів (а.с.53-57).
6. Позивач 22.03.2019 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
7. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 31 липня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику (а.с.22-24).
8. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 12.12.2018 року заяву ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено (а.с.59-60).
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
9. Судом встановлено, що ОСОБА_1 22.10.2012 року позичив ОСОБА_2 . 10 000 доларів США в строк до 19.11.2012 року включно, що підтверджується копією розписки, оригінал якої було досліджено в судовому засіданні (а.с.10).
10. 25.08.2015 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 . 12 000 доларів США в строк до 25.08.2016 року, що підтверджується копією розписки, оригінал якої було досліджено в судовому засіданні (а.с.11).
V. Оцінка Суду.
11. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
12. Виходячи із частини другої статті 1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Укладений договір позики грошових коштів між заявником та боржником, є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст.207, 1047 ЦК України, оскільки боржником 22.10.2012 року та 25.08.2015 року складено розписки, підписані відповідачем власноручно, з встановленням строку повернення позики.
Таким чином, між сторонами виникли відносини позики, як один із видів зобов`язальних відносин, що підтверджується відповідною розпискою позичальника.
13. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
14. Так, по справі встановлено, що в розписці відповідача від 22.10.2012 року строк повернення коштів вказано до 19.11.2012 року та в розписці від 25.08.2015 року строк повернення коштів вказано до 25.08.2016 року.
15. В свою чергу, згідно із статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
16. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
17. На підставі статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.
18. Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
19. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
20. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики (розписки), відповідачем не було повернуто борг, в строк вказаний в розпизках, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги про стягнення заборгованості за договорами позики (розписки) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
21. Щодо вимог про стягнення 3% процентів за користування коштами згідно договору позики, суд виходить з наступного.
22. Як визначено нормами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
23. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
24. Отже, у частині першій статті 1048 ЦК України, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором. Указане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений.
25. Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.
26. Згідно зі статтею 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Загалом 3% суми від прострочених сум заборгованості відповідача складає 80 701,70 гривень.
28. Дані розрахунки наведено позивачем в позові, які суд приймає до уваги.
29. Таким чином позовні вимоги є доведеними стороною позивача.
30. Статтями 15, 16, 20 ЦК передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.
31. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, заборговану суму не повернув.
32. Згідно із статтями 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
33. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача суми боргу.
34. В свою чергу, відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобов`язань і які б були підставою для зменшення розміру заборгованості або звільнення від її сплати.
35. Виходячи з викладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих позивачем, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
36. Задовольняючи вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.
37. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, яка завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
38. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
39. Згідно абз.1 п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
41. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
42. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
43. Так, позивачем при подачі позову до суду сплачено 7 195,01 грн. судового збору (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 155, 158, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, трьох відсотків річних, та моральної шкоди - задовольнити повністю.
2. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) боргу по борговим розпискам від 22 жовтня 2012 року та від 25 серпня 2015 року у розмірі 628 800 грн.
3. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 3% річних від прострочених сум заборгованості по борговим розпискам від 22 жовтня 2012 року та від 25 серпня 2015 року у розмірі 80 701 грн.
4. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
5. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 7 195,01 грн.
6. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
9. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
10. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
11. Повний текст рішення складено 01 квітня 2019 року.
Суддя Іллічівського міського суду
Одеської області М.І.Петрюченко