Справа №333/6154/18
Провадження №2/333/458/19
20 березня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про усунення перешкод у здійсненні права власності квартирою. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1. На теперішній час в квартирі зареєстрований, але не проживає з 2014року, ОСОБА_2 Місце його знаходження позивачу невідомо.
А тому просить суд, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі.
Відповідач, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив.
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Позивач є наймачем спірного приміщення, що підтверджується договором найму житлового приміщення від 14.02.1980 року, актом здачі та прийому квартири № 3 від 14.02.1980 року, договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 05.02.2014 року.
При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців ( ч.1 ст.71 ЖК УРСР).
Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї ( ч.3 ст.64 ЖК УРСР).
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку ( ст.72 ЖК УРСР).
Відповідач не мешкає за зареєстрованою адресою понад шість місяців, поважності причин відсутності, підстав для збереження за ним права користування житлом понад встановлені строки відповідно до ч.3 ст.71 ЖК УРСР судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Таким чином, законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою.
Під час судового розгляду встановлено та підтверджено письмовими доказами, що позивач по справі ОСОБА_3, є наймачем спірної квартири, натомість відповідач був зареєстрований в ній, проте з реєстраційного обліку по квартирі добровільно не знявся та не проживає у спірній квартирі понад 1 рік.
З огляду на викладене керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з того, що визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом тягне за собою зняття його з реєстраційного обліку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 71,72 Житлового кодексу України, ст. ст. 12, 13, 258, 263, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщення, а саме квартирою № 25 розташованої у будинку №124/1 по вулиці Космічна, в місті Запоріжжі.
Заочне рішення може бути переглянуто Комунарським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2019 року.
Головуючий суддя Ю.Р. Піх