Постанова

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 672/1174/16-ц

провадження № 61-28091св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача- ОСОБА_5,

відповідачі: Турчинецька ЗОШІ-ІІІ ступенів Городоцького району Хмельницької області, Відділ освіти Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області,

представник Відділу освіти Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області - ЗабавськаЛюбов Анатоліївна,

представник Турчинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів Городоцького району Хмельницької області - Гаджук ВасильОлександрович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року в складі судді Сакенова Ю. К. та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Корніюк А. П., П'єнти І. В., Талалай О. І.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Турчинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів Городоцького району Хмельницької області, Відділу освіти Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання незаконним та скасування наказу, відновлення педагогічного навантаження.

Позовна заява мотивована тим, що вона працює вчителем початкових класів Турчинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів Городоцького району Хмельницької області. Наказом директора Турчинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів Городоцького району Хмельницької області від 31 серпня 2016 року № 17 «Про тижневе навантаження вчителів школи у 2016-2017 навчальному році» їй було зменшено педагогічне навантаження з 20 год до 16 год, проте години, які вона читала за фахом у початкових класах, відповідач надав іншому вчителеві, позбавивши її можливості працювати та отримувати таку ж заробітну плату, як у минулому навчальному році.

Позивач вказувала, що її зобов'язано читати у 8-му класі фізичне виховання

1 год на тиждень, що не обумовлено трудовим договором і не враховано, що вона є вчителем початкових класів та не має фахової освіти і навиків для викладання фізкультури, тому вона не має права читати вказаний предмет.

Посилалася на те, що у зв'язку із незаконним зменшенням педнавантаження відповідно зменшився розмір її заробітної плати, яка є єдиним джерелом її доходу, та з урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просила суд визнати незаконним та скасувати наказ від 31 серпня 2016 року № 17 та зобов'язати відповідача відновити тижневе навантаження у розмірі, яке існувало станом на кінець 2015-2016 навчального року, тобто 20 год викладання предметів у початкових класах.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 09 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що зменшення педагогічного навантаження позивача не є зміною істотних умов праці, оскільки відбулося загальне зменшення кількості учнів школи та визначене педагогічне навантаження позивача є пропорційним до навантаження інших вчителів Турчинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів Городоцького району Хмельницької області.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи та не надало належної оцінки усім наданим доказам, прийнято докази, які є неприпустимими. Крім того, не застосовано вимоги статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту» до спірних правовідносин. Вважала, що рішеннями грубо порушено права щодо її права на працю, гарантовану правовою нормою статті 43 Конституції України, за якою кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відзив відповідачем на касаційну скаргу не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що наказом від 31 серпня 2012 року № 193

ОСОБА_4 переведено з посади вчителя Радковецької ЗОШ на посаду вчителя початкових класів Турчинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів з неповним тижневим навантаженням з 01 вересня 2012 року.

З 01 вересня 2015 року по 12 січня 2016 року ОСОБА_4 працювала з

15-ти годинним педагогічним тижневим навантаженням, а з 13 січня 2016 року наказом № 4 по Турчинецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів з причин звільнення з роботи вчителя фізкультури, трудового навчання і класного керівника учнів 6 класу та прибуттям у 3 клас одного учня змінено педнавантаження вчителям, у тому числі і ОСОБА_4, додано 5 годин і визначено 20 годин.

Наказом директора Турчинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів від 25 квітня 2016 року № 12 визначено попередній розподіл педагогічного навантаження на

2016-2017 навчальний рік, за яким ОСОБА_4 визначено педнавантаження 14 годин. З вищевказаним наказом ОСОБА_4 ознайомлена, проте відмовилася від підпису, що підтверджено актом

від 25 квітня 2016 року (а. с. 42).

Наказом директора Турчинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів від 31 серпня 2016 року № 17 визначено тижневе педагогічне навантаження ОСОБА_4 в кількості

16 годин. Із цим наказом позивача було ознайомлено.

Педагогічне навантаження вчителям школи на 2016-2017 навчальний рік погоджено на засіданні профспілкового комітету Турчинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів 29 серпня 2016 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України

від 15 квітня 1993 року № 102 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України

27 травня 1993 року за № 56 з послідуючими змінами і доповненнями, оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів) з врахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок.

Навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (стаття 212 ЦПК України 2004 року), встановивши, що зменшення педагогічного навантаження позивача не є зміною істотних умов праці, оскільки відбулося загальне зменшення кількості учнів школи та визначене педагогічне навантаження позивача є пропорційним до навантаження інших вчителів, дійшов правильного висновку про те, що наказ про зменшення педагогічного навантаження прийнято відповідачем із дотриманням вимог трудового законодавства і без порушення трудових прав ОСОБА_4

З урахуванням того, що доводи касаційної скарги, є ідентичними доводам апеляційної скарги, яким суд надав належну оцінку, вони є достатньо аргументованими, Верховний Суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 09 червня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 18 жовтня

2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська