Справа №694/499/19
проваження № 2-з/694/5/19
У Х В А Л А

Іменем України

28.03.2019 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Некречій Н.Я.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 в якому просить: - визнати об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та виділити йому ОСОБА_1,в натурі автомобіль марки Nissan Juke 1598, 2010 року випуску,сірого кольору,державний номерний знак НОМЕР_1,вартістю 322200 грн.;-визнати об»єктом права права спільної сумісної власності подружжя та виділити йому,в натурі наступне рухоме майно:ліжко двохспальне з матрасами -14000 грн.,розкладне ліжко 6000 грн.,а всього 20000 грн.;-визнати об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та виділити ОСОБА_2 в натурі наступне рухоме майно:тумбочку для взуття-1200 грн.,вішалку в прихожій із дзеркалом -1700 грн.,стіл кухонний скляний-1800 грн.,комплект посуду на 6 осіб (чашки,тарілки)-1500 грн.,меблеву стінку під телевізор-8000 грн.,люстру кімнатну-3000 грн.,тюль на вікно в кімнаті-1500 грн.,а всього 18700 грн.;-стягнути із нього на користь ОСОБА_2 компенсацію в розмірі 161100 грн. за Ѕ частину автомобіля марки Nissan Juke 1598, 2010 року випуску,сірого кольору,державний номерний знак НОМЕР_1:-стягнути із нього на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 650 грн. компенсації вартості майна,вартість якого перевищує ідеальну долю вартості рухомого майна,яке виділяється йому в натурі;- стягнути із відповідача ОСОБА_2 на його користь понесені ним судові витрати,пов»язані із сплатою судового збору в сумі 1611 грн. та оплатою за надану правничу допомогу в сумі 5000 грн.

27.03.2019 року через канцелярію суду ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення заявленого позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову,а саме обмежити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженку м.Звенигородки,Черкаської області, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у прві виїзду за межі України до закінчення провадження у зазначеній справі про розподіл майна подружжя.

В обґрунтування заяви посилається на те, що за час подружнього життяним разом із відповідачем за спільні кошти сім»ї було придбано автомобіль Nissan Juke ,який вона 26.03.2019 року в територіальному сервісному центрі №7143 було здійснено відчудження автомобіля на користь своєї матері ОСОБА_3,шляхом укладення договору купівлі-продажу вказаного автомобіля,відповідно до якого,як йому стало відомо вказану купівлю-продаж було здійснено за 206000 грн.,які відповідач ОСОБА_2 отримала на руки.Таким чином,відповідач ОСОБА_2 без його відому та згоди,в таємниці від нього розпорядилася майном,автомашиною,яка належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя і привласнила кошти,отримані нею від продажу вказаного автомобіля.Крім того,як стало йому відомо,в найближчий час відповідач ОСОБА_2 маж намір виїхати на постійне місце проживання за кордон,що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК Українизабезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України вимагає щоб види забезпечення позову були співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою

заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте, крім обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, інших доказів чи обґрунтування доводів про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення, заявником суду не надано.

Що стосується вимоги позивача про обмеження відповідача у праві виїзду за кордон, суд не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 доКонвенції прозахист прав людини і основоположних свободкожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно дост. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно Закону України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»(з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон відповідача до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно із ч.ч. 2, 4ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Враховуючи викладене, суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним, доцільним та співрозмірним, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.149,150 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя Т.В.Гончаренко