КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 759/17114/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9538/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Сенько М.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

29 серпня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 6 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що у травні 2017 року в місті Києві на проспекті Перемоги біля будинку №13 сталась дорожньо-транспортна подія (ДТП) за участю автомобіля «Chery Tiggo», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , в наслідок якої вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року винним у в ДТП визнано ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chery Tiggo», р.н. НОМЕР_1 , на час ДТП, була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АК/3607622.

29 вересня 2017 року ПрАТ «Київський страховий дім», за обставин ДТП (страхової події), на виконання свого рішення про виплату страхового відшкодування від 15 вересня 2017 року виплатили ОСОБА_3 64 295,86 грн. страхового відшкодування, що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 112).

Зазначив, що за нарядом-замовленням №2008/17, загальна вартість робіт з ремонту автомобіля позивача на СТО «911-Сервіс», що належить ФОП ОСОБА_4 , разом із запчастинами та матеріалами, становила 98807,82 грн.

Також зазначив, що страхове відшкодування не покрило витрати позивача на відновлення автомобіля, відмова ОСОБА_2 відшкодувати завдані збитки, неможливість використовувати автомобіль для задоволення власних потреб та потреб сім'ї протягом тривалого часу призвели до моральних страждань позивача.

У зв`язку із викладеним, просив суд стягнути з ОСОБА_2 та ПрАТ «Київський страховий дім» в солідарному порядку 34512,14 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, та стягнути з ОСОБА_2 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 6 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 21653 грн. 01 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2017 року в місті Києві на проспекті Перемоги біля будинку №13 сталась дорожньо-транспортна подія (ДТП) за участю автомобіля «Chery Tiggo», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , в наслідок якої вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року винним у в ДТП визнано ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chery Tiggo», р.н. НОМЕР_1 , на час ДТП, була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АК/3607622.

29 вересня 2017 року ПрАТ «Київський страховий дім», виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що відповідно до звіту оцінювача - ФОП ОСОБА_5 №79-ф/17 від 24 травня 2017 року становило 77154,81 грн., за відрахуванням податку на додану вартість на деталі, що підлягали заміні.

За ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Задовольняючи позовні вимоги до ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що компенсувати реальні витрати позивача на ремонт автомобіля, що не покриті страховим відшкодуванням, має понести винна особа, на підставі ст. 1187, 1194 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено самого факту заподіяння такої шкоди.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди не оскаржується і судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Колегія суддів не може погодитися з доводами скаржника, що страховик має повністю покрити витрати на відновлення автомобіля, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092).

Відповідно до вимог п.8.2 цієї методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс х (1 - ЕЗ), де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВСУ від 22.03.2017 у справах №№910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах ВС від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 1.02.2018 у справі №910/22886/16.

Відповідно до правової позиції ВП ВС, викладеної у постанові від 4 липня 2018 року(Справа № 755/18006/15-ц), відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2017 року ПрАТ «Київський страховий дім», виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що відповідно до звіту оцінювача - ФОП ОСОБА_5 №79-ф/17 від 24 травня 2017 року становило 77154,81 грн., за відрахуванням податку на додану вартість на деталі, що підлягали заміні.

Разом з цим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо ненадання доказів на підтвердження того, що вартість ремонту автомобіля склала 98 807,82 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У підтвердження понесення витрат на проведення ремонту автомобіля в розмірі 98807 грн. 82 коп. позивач надав ремонтну калькуляцію № 1711 від 19 червня 2017 року та наряд-замовлення № 2008/17.

Проте, ці документи не містять інформації про проведення ремонту та оплату вартості робіт.

Ремонтна калькуляція та наряд-замовлення містять лише інформацію щодо переліку необхідних робіт, суму рекомендованих робіт на СТО «911 Сервіс» та суму рекомендованих запчастин та матеріалів.

Не надано позивачем і іншого документу, який підтверджує здійснення ним оплати за проведення ремонту автомобіля.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктами 1 та 2 ст. ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок та видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Форма та зміст розрахункових документів, які повинні видаватися при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері послуг, визначенні у Положенні про форму та зміст розрахункових документів, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21 січня 2016 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 220/28350.

Вказане положення не відносить ремонтну калькуляцію та наряд-замовлення до розрахункових документів.

Отже ремонтна калькуляція № 1711 від 19 червня 2017 року та наряд-замовлення від 20 серпня 2017 року, які надані позивачем не є розрахунковими документами та не підтверджують оплату позивачем вартості проведеного ремонту, а відтак відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за проведення відновлювального ремонту автомобіля.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення матеріальної шкоди з відповідача на користь позивача не ґрунтується на вимогах закону, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягає скасуванню судове рішення в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору в сумі 1003 грн. 84 коп.

Натомість з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп. за подання апеляційної скарги на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 6 лютого 2019 року в частині стягнення матеріальної шкоди скасувати, прийняти постанову наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді