справа №619/2967/17
провадження №4-с/619/16/19
УХВАЛА

іменем України

26 березня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.

Імена (найменування) учасників справи:

стягувач: ТОВ «Харківгаз збут»;

боржник: ОСОБА_2;

державний виконавець: Антонова Алевтина Геннадіївна,

розглянув скаргу на дії державного виконавця.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

ТОВ «Харківгаз Збут» звернулося до суду зі скаргою, в якій просило: визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонової А.Г. від 11.02.2019 про повернення стягувачу судового наказу по справі №619/2967/17, виданого 02.10.2017 року; зобов'язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонову А.Г. відновити виконавче провадження по примусовому виконанню судового наказу по справі №619/2967/17, виданого 02.10.2017. В обґрунтування скарги стягувач зазначив, що судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року по справі №619/2967/17 за заявою ТОВ «Харківгаз збут» з ОСОБА_2 стягнуто на користь стягувача заборгованість за послуги з газопостачання у розмірі 18368,44 грн та судовий збір у розмірі 800,00 грн. На підставі заяви Товариства і вказаного виконавчого документа Міжрайонним відділом державного виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження №57737281. 19.02.2019 ТОВ «Харківгаз збут» отримало постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонової А.Г. від 11.02.2019 про повернення виконавчого документу стягувачу (ВП № 57737281). Відповіддю головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Антонової А.Г. від 28.02.2019 (вих. 4785) наводиться стягувачу неповний перелік необхідних виконавчих дій, які були проведені вказаним державним виконавцем в ході виконання виконавчого провадження. В даній постанові вказано, що в ході примусового виконання рішення встановлено, що «майно, яке належить боржнику та підлягає опису та арешту в межах суми боргу виявлено не було». На підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 виконавчий документ повернуто стягувачу. Для виконання рішення, державний виконавець не скористався всіма можливими виконавчими діями, в тому числі правами, передбаченими ст.ст.18, 26, 68 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про те, що виконавчі дії проведені не в повному обсязі.

Начальник Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Мозговий Ю.В. подав до суду відзив на скаргу, в якому вказав, що на виконанні в МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області знаходилося ВП №57737281 з примусового виконання судового наказу №619/2967/17, виданого Дергачівським районним судом Харківської області від 02.10.2017 року, про стягнення з ОСОБА_2 загального боргу у розмірі 19168,43 грн. 27.11.2018 державним виконавцем винесена постанова №57737281 про відкриття виконавчого провадження та виклик державного виконавця (боржнику) та направлені рекомендованою кореспонденцією сторонам виконавчого провадження за вих. №27653. Державним виконавцем 27.11.2018 були сформовані та направлені запити до ПФУ, ДФСУ. 27.11.2018 державним виконавцем винесена постанова №57737281 про стягнення з боржника витрати виконавчого провадження. 27.11.2018 державним виконавцем винесена постанова №57737281 про стягнення з боржника виконавчого збору. Згідно відповідей Пенсійного фонду України №, № від 27.11.2018 у боржника відсутні доходи за трудовими та цивільно-правовими договорами, та від отримання пенсії. Згідно відповідей Державної фіскальної служби України №, № від 28.11.2018 у боржника відсутні рахунки в банківських установах та джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб. 27.11.2018 державним виконавцем була сформована інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відповідно до якої за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: житловий будинок. 27.11.2018 винесена постанова №57737281 про арешт майна боржника на все рухоме та нерухоме майно в межах суми стягнення. Сума боргу ОСОБА_2 перед ТОВ «Харків збут» складає 19168,43 грн, що не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати та звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. 14.01.2019 за результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України за боржником не зареєстровано транспортного засобу. За викликом державного виконавця боржник не з'явився на прийом про причини неявки не повідомив та не виконав вимоги п.2. постанови про відкриття виконавчого провадження, що до зобов'язання боржника подати декларацію про доходи та майно. 15.01.2019 державним виконавцем проведений виїзд за місцем реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_1, для перевірки майнового стану боржника. Провести перевірку майнового стану боржника не було можливості у зв'язку з відсутністю будь-кого вдома, про що складено акт державного виконавця. Державним виконавцем повторно направлений виклик на адресу боржника. На виклики державного виконавця боржник не з'являвся про причини неявки не повідомляв. 11.02.2019 державним виконавцем проведений виїзд за місцем реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_1, для перевірки майнового стану боржника та встановлено, що майно боржника яке підлягає опису та арешту в межах суми боргу виявлено не було. 11.02.2019 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» та направлена разом із оригіналом виконавчого документу в адресу стягувача. Залишок авансового внеску у розмірі 314,37 грн перераховано на розрахунковий рахунок стягувача. Кошти у розмірі 69,00 грн з авансового внеску стягувача перераховано за користування АСВП. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У судове засідання начальник Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Мозговий Ю.В. не з'явився, подав до суду заяву, в якій проти задоволення скарги заперечував в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність.

У судове засідання представник ТОВ «Харківгаз збут» не з'явилася, подала до суду заяву в якій скаргу підтримала, просила її задовольнити та справу розглядати у відсутність представника стягувача.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з наступних мотивів.

Згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонової А.Г. повернуто виконавчий документ стягувачу виданого 02.10.2017 Дергачівським районним судом Харківської області на підставі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості з оплати комунальних послуг у розмірі 19168,43 грн на користь ТОВ «Харків Збут».

Статтею 1291 Конституції України передбачено, що судові рішення є обов'язковими до виконання.

Згідно вимог ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

У відповідності до статті 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, згідно положень діючого законодавства, обов'язком органів виконавчої служби є забезпечення повного, своєчасного та неупередженого виконання рішення суду.

Судом встановлено, що на виконанні у Міжрайонному відділі ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального Управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження №57737281.

11 лютого 2019 року головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антоновою А.Г. винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа №619/2967/17 виданого 02.10.2017 Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Харків збут» заборгованості з оплати комунальних послуг у розмірі 19168,43 грн.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведеного випливає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи для виконанні рішення суду.

Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.02.2019 року, виконавчий документ повернуто на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, підставою для повернення виконавчого документа є те, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.8 ст.48 Закону виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Матеріали виконавчого провадження не містять документів, що підтверджували б перевірку виявлення рахунків боржника не рідше ніж один раз на два тижні, щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника не рідше один раз на три місяці, саме з моменту відкриття виконавчого провадження та до моменту повернення виконавчого документу стягувачу.

А також відсутні відомості, що державним виконавцем були здійснені всі необхідні заходи у вказаному виконавчому провадженні, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». Тому не вчинивши всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець Антонова А.Г. прийшла до передчасного висновку про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, та без належних правових підстав винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження», Міжрайонним ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області не подано належних доказів, які б свідчили про вжиття усіх, передбачених Законом, заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на ст.1291 Конституції України.

Суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антоновою А.Г. під час виконання виконавчого провадження не було вжито всіх заходів необхідних та достатніх для виконання рішення суду, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», а тому дії щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу є неправомірними та постанова підлягає скасуванню.

Скарга в частині зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження по примусовому виконанню судового наказу по справі №619/2967/17 задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Так як судом скасовується постанова про повернення виконавчого документу, то відповідно до вищевказаної норми Закону виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, керуючись ст.447-451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ТОВ «Харківгаз збут» задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антонової А.Г. від 11.02.2019 про повернення стягувачу судового наказу по справі №619/2967/17, виданого 02.10.2017.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31 березня 2019 року.

Суддя Є. А. Болибок