Провадження № 2/761/1521/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого-судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Архипову І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просили суд: розірвати договір про виготовлення та поставку меблів, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 100 000 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 208 907, 14 грн., а також понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовують тим, що влітку 2017 року між ними ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 було досягнуто домовленості щодо виготовлення меблів на загальну суму 409 000 грн. Строк виготовлення меблів - до 13 листопада 2017 року. На виконання своїх зобов`язань ОСОБА_1 було сплачено відповідачу 100 000, 00 грн., а ОСОБА_2 . 208 907, 14 грн., а всього на загальну суму 308 907, 14 грн. У встановлений строк відповідач меблі не виготовив та не поставив. На неодноразові звернення позивачів відповіді не надавав. На добровільне повернення сплачених коштів ОСОБА_3 не погоджується. А тому, вони змушені звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Представник позивачів в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі, з підстав, викладених у позові; проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістив; відзив на позов не надіслав; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухав пояснення представника позивачів, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ч. 1 ст. 526 ЦК України ).

У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється ( ст. 615 ЦК України ).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України ).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків ( ч. 1, 2, 3 ст. 612 ЦК України ).

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір про виготовлення та поставку меблів за адресою: АДРЕСА_1 вартістю на загальну суму 409 000, 00 грн. Меблі повинні були бути виготовлені та поставлені до 13 листопада 2017 року. У вартість входила доставка, занос та встановлення.

В судовому засіданні представник позивачів пояснив, що під час особистої зустрічі ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 завдаток готівкою у розмірі 96 000 грн. також вони домовились, що при поставці виготовлених меблів повинен був бути складений акт прийому-передачі меблів, у яким будуть закріплені всі відносини ( суми сплачених коштів, перелік та остаточні характеристики поставлених меблів, гарантійні зобов`язання та їх строк, який за попередньою домовленістю повинен був становити 12 місяців від дня поставки та встановлення меблів, та інше ). Ескізи майбутніх меблів погоджувались сторонами як при особистих зустрічах так і за допомогою засобів електронного зв`язку. У зв`язку з чим, у позивачів не виникало жожних сумнівів, щодо неналежного виконання з боку ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань щодо виготовлення замовлених меблів.

Таким чином, між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір підряду на виготовлення та поставку меблів, який повністю відповідає вимогам законодавства щодо таких договорів.

Всі грошові кошти за виготовлення меблів, на прохання ОСОБА_3 сплачувались на його особистий картковий рахунок, який відкрито в ПАТ КБ ? ПриватБанк ?.

ОСОБА_3 неодноразово запевняв позивачів, що роботи з виготовлення меблів розпочато. Періодично ОСОБА_3 продовжував надавати позивачам ескізи та креслення окремих меблів, фото заготовок, запевняючи їх, що роботи по виготовленню меблів тривають. Тривалий час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважали, що ОСОБА_3 дійсно займається виготовленням їх меблів у відповідності до домовленостей між ними. Враховуючи це, протягом подальших місяців, ними були перераховані грошові кошти на виготовлення меблів, а саме:

-100 000, 00 грн. - 05 вересня 2017 року (платіж ОСОБА_1 );

-91 000, 00 грн. - 06 жовтня 2017 року (платіж ОСОБА_2 );

-50 000, 00 грн. - 11 грудня 2017 року (платіж ОСОБА_2 );

-42 480, 00 грн. - 11 грудня 2017 року (платіж ОСОБА_2 );

-25 125, 63 грн. - 21 грудня 2017 року (платіж ОСОБА_2 );

-301, 51 грн. - 26 грудня 2017 року (платіж ОСОБА_2 ), про що свідчать копії дублікатів квитанцій ( а.с.37).

Вказані обставини свідчать про належне виконання з боку позивачів своїх зобов`язань.

Належних доказів, які б свідчили, про передачу ОСОБА_1 ОСОБА_3 при особистій зустрічі 96 000, 00 грн. суду надано не було, як і зазначено представником позивачів, останні їх не мають.

У визначений сторонами строк, тобто до 13 листопада 2017 року, ОСОБА_3 меблів не виготовив, весь час посилався на виробничі проблеми та постійно переносив строк поставки меблів.

Остання погоджена дата поставки меблів була призначена на 01 лютого 2018 року.

Протягом усього цього часу ОСОБА_3 запевняв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що роботи з виготовлення замовлень тривають.

Починаючи з лютого 2018 року ОСОБА_3 перестав відповідати на дзвінки та повідомлення позивачів.

З урахуванням вищезазначених обставин, позивачі ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) втратили інтерес до виготовлення меблів у ОСОБА_3 , та були змушені зробити замовлення меблів у інших осіб, про що, свідчить надана копія договору купівлі-продажу від 23 лютого 2018 року з додатками.

Оскільки, ОСОБА_3 належним чином не виконував взяті на себе обов`язки по виготовленню меблів, 05 квітня 2018 року позивачами на ім`я ОСОБА_3 було направлено лист з вимогою повернути сплачені кошти, перерахувавши їх на рахунки позивачів в ПАТ ? КБ ? ПриватБанк ? ( а.с.46 ).

Відправлення підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку КМД ПАТ ? Укрпошта ? (а.с.47).

Зазначений лист був отриманий особисто ОСОБА_3 10 квітня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на якому мається відповідна відмітка та підпис ОСОБА_3 (а.с.48 ).

06 квітня 2018 року позивачами повторно було направлено на ім?я ОСОБА_3 ще один лист, у якому повідомлялось, що позивачі втратили інтерес до виконання останнім свого зобов`язання. Також, позивачами, було запропоновано відповідачу, у строк, до 7-ми днів з дня отримання листа поставити меблі, які могли бути виготовлені на момент отримання листа, якщо вони є у наявності, або повернути кошти. Однак, зазначені позивачами вимоги з боку ОСОБА_3 були залишені без задоволення ( меблі не поставлені, гроші не перераховані ).

Зазначений лист також було отримано особисто ОСОБА_3 10 квітня 2018 року, про що свідчить копію фіскального чеку та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на якому мається відповідна відмітка та підпис ОСОБА_3 (а.с.49-50 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк ( термін ) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

25 травня 2018 року позивачами втретє було направлено лист ОСОБА_3 з додатковим підтвердженням про відмову від прийняття зобов`язання та про звернення до суду.

Суд вважає, що неможливість позивачів отримати своєчасно оплачені ними меблі, свідчать про порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань.

З моменту укладення договору не виявлено будь-яких претензій або вимог від відповідача щодо неналежного виконання позивачами своїх зобов`язань по договору, які б могли стати перешкодою для надання послуг відповідачем.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, про розірвання договору про виготовлення та поставку меблів, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн. та на користь ОСОБА_2 . 208 907, 14 грн. грошових коштів, які останнім сплачені на користь ОСОБА_3 за виготовлення меблів.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України).

До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України)

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком витрат суб?єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов?язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов?язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Як вбачається із матеріалів справи, 29 березня 2018 року між АБ ? Консулат ? ( виконавець ) та ОСОБА_1 ( клієнт ), а також між АБ ? Консулат ? ( виконавець ) та ОСОБА_2 ( клієнт ) були підписані угоди про надання правової допомоги ( а.с.52-54, 57-59).

За умовами п.1.1 Договорів, виконавець приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту та виконати його доручення з наступних правових питань, а саме: здійснити представництво та захист прав та інтересів клієнта в державних органах України, в тому числі в судових органах України та у виконавчій службі України, при вирішенні спору з ТОВ ? Плахін Груп ? та ОСОБА_3 , щодо розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Згідно п.6 за надання правової допомоги клієнт ОСОБА_1 сплачує виконавцю гонорар у розмірі 10 000, 00 грн., без ПДВ. Зазначену суму гонорару клієнт зобов`язаний сплатити виконавцю після підписання даної Угоди у строк до 10 квітня 2018 року.

Згідно п.6 за надання правової допомоги клієнт ОСОБА_2 сплачує виконавцю гонорар у розмірі 20 000, 00 грн., без ПДВ. Зазначену суму гонорару клієнт зобов`язаний сплатити виконавцю після підписання даної Угоди у строк до 10 квітня 2018 року.

Із матеріалів справи вбачається, що 12 червня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів.

У справі відбулося чотири судових засідання.

Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Проте суд, враховуючи положення діючого законодавства, оцінюючи зв?язок витрат зазначених в розрахунку з розглядом справи, приходить до висновку про задоволення вимог позивачів в частині стягнення понесених ними витрат на правничу допомогу, а саме: ОСОБА_1 у розмірі 10 000, 00 грн., ОСОБА_2 у розмірі 20 000, 00 грн., оплата яких підтверджується дублікатами квитанцій: № 0.0..1 від 02 квітня 2018 року та № 0.0..1 від 02 квітня 2018 року (а.с.56-61).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 704, 80 грн. (1 000, 00 грн. + 704, 80 грн.), а на користь ОСОБА_2 . 2 793, 88 грн. ( 2 089, 08 грн. + 704, 80 грн. ).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( РНОКППНОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( РНОКППНОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( місце роботи: АДРЕСА_2 ) про розірвання договору та стягнення грошових коштів - задовольнити.

Розірвати договір про виготовлення та поставку меблів за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти сплачені за виготовлення меблів у розмірі 100 000 ( сто тисяч ) грн. 00 коп., витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 10 000 ( десять тисяч ) грн. 00 коп., судові витрати у розмірі 1 704 ( одна тисяча сімсот чотири ) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти сплачені за виготовлення меблів у розмірі 208 907 ( двісті вісім тисяч дев`ятсот сім ) грн. 07 коп., витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 20 000 ( десять тисяч ) грн. 00 коп., судові витрати у розмірі 2 793 ( дві тисячі сімсот дев`яносто три ) грн.88 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 01 листопада 2019 року.

Суддя: