ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/1703/17 Головуючий суддя І інстанції Винниченко П.П.
Провадження № 22-з/818/338/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші справи
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Яцини В.Б.

суддів колегії: Маміної О.В., Овсяннікової А.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Кіся П.В., суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_3 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 про визнання не чинними змін, внесених до Державного земельного кадастру, про поділ земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок, визнання поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди,

встановив:

В провадженні Харківського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_3 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 про визнання не чинними змін, внесених до Державного земельного кадастру, про поділ земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок, визнання поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди.

Постановою Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_16 та ГУ Держгеокадастру у Харківській області задоволені, рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 липня 2018 року і додаткове рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року скасовані і ухвалено нове, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 липня 2019 року призначено до розгляду 14.08.2019 у відкритому судовому засіданні заяви представника ОСОБА_16 - ОСОБА_37 про постановлення додаткового рішення про скасування ухвал Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.08.2017, від 14.02.2018, від 02.03.2018 та від 30.05.2018 про вжиття заходів забезпечення позову.

Розгляд заяви 14.08.2019 не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (з 06.08.2019 по 23.08.2019) судді - доповідача.

Крім того, позивачем подані заяви від 14.08.2019, 28.08.2019, 29.08.2019 про відвід суддів колегії Кіся П.В., Бурлака І.В., Хорошевського О.М.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів визнано необґрунтованою. Справу передано на автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів для розгляду заяви про відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду заяви: головуючий суддя - Яцина В.Б., судді колегії - Маміна О.В., Овсяннікова А.І.

Колегія суддів, дослідивши матеріали заяви, вважає, що вона не підлягає задоволенню.

У п. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950р. гарантовано право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України, а саме суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Особиста неупередженість та безсторонність суддів презюмується.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Правилом ч. 3 ст. 39 ЦПК України передбачено, що відвід має бути вмотивованим.

Позивач вказав, що 14.08.2019 його представником було подано заяву про відвід колегії суддів, яка була уточнена заявою від 29.08.2019, які не були розглянуті судом.

Обґрунтовуючи заяву про відвід суддів, ОСОБА_1 посилається на інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів у розумінні п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, які полягають у допущенні колегією суддів у постанові від 10 липня 2019 року викривлень змісту матеріалів справи, а також порушення вимог цивільного процесуального законодавства, які істотно змінюють баланс інтересів на користь вигодонабувачів від нового рішення.

Послався на те. що судді Кісь П.В., Бурлака І.В. і Хорошевський О.М. постановили 10.07.2019 нове судове рішення про відмову у задоволені його позову, яке він вважає незаконним (сфальсифікованим), та припускає наявність корупційних мотивів.

Також зазначив, що повний текст постанови апеляційної суду від 10.07.2019 був складений лише 19.07.2019, тобто, з порушенням п`ятиденного строку, який було оголошено учасникам справи в судовому засіданні 10.07.2019 при оголошенні резолютивної частини, що створило йому перешкоди у підготовці та подачі касаційної скарги.

Вказав, що ухвалою від 19.07.2019 було безпідставно призначено на 14 серпня 2019 року розгляд заяви представника третьої особи - ОСОБА_16 , адвоката Бикова О.Ю., про ухвалення додаткового рішення щодо скасування заходів забезпечення позову, тобто питання, яке відповідно до приписів ст. 270 ЦПК України не передбачено як таке, що може бути вирішено шляхом ухвалення додаткового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (справа «Білуха проти України», заява N 33949/02, § 49 - 53, від 9 листопада 2006 року).

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 006/23) передбачено, що чесність та непідкупність є необхідними умовами для належного виконання суддею своїх обов`язків. Суддя демонструє поведінку, бездоганну навіть з точки зору стороннього спостерігача. Спосіб дій та поведінка судді мають підтримувати впевненість суспільства в чесності та непідкупності судових органів. Недостатньо просто чинити правосуддя, потрібно робити це відкрито для суспільства (п.п. 3.1-3.2).

Забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків.

При виконанні своїх судових обов`язків суддя не повинен словами чи поведінкою демонструвати прихильність чи упередженість до будь-якої особи чи групи осіб, керуючись причинами, що не стосуються справи (п. 5.2).

Подана 14.08.2019 заява про відвід не могла бути розглянута у дводенний строк як того вимагає ч. 7 ст. 40 ЦПК України, оскільки головуючий у справі суддя Кісь П.В. на час подання заяви був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю з 06.08.2019 по 23.08.2019, про що було повідомлено відділ кадрового забезпечення та державної служби та підтверджується відповідною довідкою кадрового органу суду апеляційної інстанції.

Наведені ОСОБА_1 за своїм змістом є оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року, що має відбуватися лише в порядку касаційного оскарження, а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу суддів відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Сумніви заявника у неупередженості суддів не мають під собою об`єктивного підґрунтя.

Тому колегія суддів не вбачає законних підстав для задоволення заяви про відвід головуючого судді Кіся П.В., суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Кіся П.В., суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М. - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.Б. Яцина.

Судді О.В. Маміна.

А.І. Овсяннікова.