Справа № 364/1215/18
Провадження № 2/364/27/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.19 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

за участю:

учасники справи не зявилися,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 04.10.2018 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якій Позивач просить суд: визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, який помер 08.01.2018 р., а саме на: земельну ділянку площею 6,031 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області.

На обґрунтування заявленої позовної вимоги Позивач у своїй позовній заяві зазначив, що 08.01.2018 р. помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшла, зокрема, зазначена земельна ділянка площею 6,031 га, яку ОСОБА_3 09.10.2017 р. заповів Позивачеві, який прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріуса у встановлені законом строки. Проте нотаріусом було відмовлено Позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю в останнього оригіналів правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку.

Ухвалою суду від 09.10.2018 р. відкрито провадження у справі, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву із запереченнями проти позову, призначено справу до підготовчого судового засідання на 14.11.2018 р.; ухвалою суду від 14.11.2018 р. залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 дочку померлого 08.01.2018 р. спадкодавця ОСОБА_3, зобовязано Позивача надати залученій третій особі ОСОБА_2 копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, розяснено третьої особи право подати пояснення, у звязку з цим відкладено підготовче судове засідання 11.12.2018 р.; ухвалою суду від 11.12.2018 р. було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, зобовязано Позивача виконати вимоги ухвали суду від 14.11.2018 р. щодо надання залученій третій особі ОСОБА_2 копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, надавши підтвердження виконання цих вимог, а також надати суду всю наявну інформацію щодо адрес місця проживання/перебування названої третьої особи, номерів її контактних телефонів тощо, відкладено підготовче судове засідання на 10.01.2019 р. Також 11.12.2018 р. зроблено запит для зясування зареєстрованого місця проживання третьої особи.

У підготовче судове засідання 10.01.2019 р. Позивач не зявився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений; 13.11.2018 р. подав до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити (а.с. 45).

Представник Відповідача у підготовче судове засідання не зявився, про дату, час і місце проведення засідання повідомлений; 07.11.2018 р. до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника Відповідача, позовні вимоги визнають (а.с. 44).

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 у підготовче судове засідання також не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена; до суду 08.01.2019 р. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення підготовчого судового засідання, визначені частиною другою статті 198 ЦПК України, відсутні.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України); у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За розясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову та задоволення позову, суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, виходить з такого.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі ЦК України).

За нормами статті 328, частини другої статті 373 ЦК України, частини другої статті 78, пункту «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється

відповідно до закону; громадяни набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що спірна земельна ділянказагальною площею 6,031 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, належала ОСОБА_3, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 234628, виданого 23.05.2001 р. названою сільською радою на підставі її рішення від 07.12.2000 р., акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2 (а.с. 8).

Власник зазначеної земельної ділянки ОСОБА_4 помер 08.01.2018 р., що підтверджено копією свідоцтва про його смерть серії І-БК № 430172, виданого 09.01.2018 р. Відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_5 територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 709 (а.с. 5, 25).

За життя спадкодавець ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 10.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 4029, яким заповів ОСОБА_1 (Позивачеві) земельну ділянку, площею 6,031 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, кадастровий номер :03:008:0026, що підтверджено копією зазначеного заповіту (а.с. 10, 30), відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_6 Позивачеві від 02.10.2018 р. (а.с. 9, 41) та копії відповідної спадкової справи, надісланої нотаріусом на запит суду (а.с. 22-41).

Як вбачається з копії згаданої спадкової справи (а.с. 22-41), Позивач прийняв спадщину після померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією поданої ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини від 04.06.2018 р. № 158 (а.с. 24).

Крім Позивача ОСОБА_1 іншим спадкоємцем за іншим заповітом та, головне, на інше спадкове майно після померлого 08.01.2018 р. ОСОБА_3 є також дочка померлого ОСОБА_2, 23.01.2018 р., якою подано заяву про прийняття спадщини та яку судом залучено до участі в справі в якості третьої особи. Як зазначалося, третьою особою ОСОБА_2 було подано до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 65).

Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, зокрема, відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_6 Позивачеві від 03.10.2018 р. (а.с. 9, 41) та копії спадкової справи, надісланої на запит суду (а.с. 22-41), оформити спадщину в частині спірної земельної ділянки шляхом отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину для Позивача виявилось неможливим через відсутність у нього відповідного державного акту на право власності на цю земельну ділянку, тому нотаріусом було відмовлено Позивачеві у вчиненні відповідної нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину з розясненням про можливість вирішення питання в судовому порядку (а.с. 9, 41). Копію оголошення в газеті «Голос Володарщини» від 21.09.2018 р. про недійсність втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку, серії Р1 № 234628, виданого на імя ОСОБА_3І, додано до позовної заяви (а.с. 12).

За таких встановлених обставин суд вважає, що Позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав та має право на зазначене спадкове майно, а саме: наземельну ділянку,загальною площею 6,031 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, кадастровий номер :03:008:0026, посвідчену державним атом на право приватної власності на землю серії Р1 № 234628 (а.с. 8), що належала померлому 08.01.2018 р. спадкодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Таким чином, визнання Відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема дочки померлого ОСОБА_2 (третя особа), яка не заперечує проти задоволення позову, вимоги Позивача є обґрунтованими і відповідають закону, а тому суд має законні підстави для прийняття визнання Відповідачем позову та ухвалення рішення про задоволення позову.

Питання щодо стягнення з Відповідача (органу місцевого самоврядування) на користь Позивача судових витрат судом не вирішується, оскільки таке питання Позивачем перед судом не порушувалося, розрахунків цих витрат суду не надано. Проте, зважаючи на визнання Відповідачем позову, суд застосовує положення частини першої статті 142 ЦПК України, частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір», за якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору.

На підставі наведеного та керуючись статтями 78, 81 Земельного кодексу України, статтями 16, 316, 328, 373, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233-1235, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 2-4, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 197, 200, 206, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1), в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, який помер 08.01.2018 р., право власності на земельну ділянку площею 6,031 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, кадастровий номер :03:008:0026, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 234628, виданим 23.05.2001 р. Завадівською сільською радою Володарського району Київської області, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2.

Управлінню Державної казначейської служби України у Володарському районі Київської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1), судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп., сплачений на підставі квитанції від 02.10.2018 р. № 0.0..1.

Розяснити Позивачеві, що питання про інші судові витрати може бути вирішено судом шляхом ухвалення додаткового рішення за її обґрунтованою заявою, подано в порядку і в строки, визначені статтею 270 ЦПК України.

Копії рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Макаренко