Провадження №2/521/1285/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Манюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) та індексу інфляції за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) та індексу інфляції за прострочення сплати аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на його користь пеню та суму індексу інфляції за прострочення сплати аліментів, за період з 01 квітня 2018 року по 01 грудня 2018 року, у загальному розмірі 15029,54 гривень.

Позов обґрунтований наступними обставинами. 07 грудня 2015 року рішенням Апеляційного суду Одеської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину. 16 травня 2017 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1200 гривень щомісячно на кожну дитину. Позивач зазначає, що аліментів на утримання дітей за весь час відповідач не сплачувала. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2017 року, ОСОБА_2 оголошено в розшук. Заборгованість відповідача із сплати аліментів, станом на 03 грудня 2018 року складає 90666,00 гривень. 13 вересня 2018 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 26283,84 гривень в рахунок відшкодування суми індексу інфляції аліментів за період з листопада 2013 року по 01 квітня 2018 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 20379,20 гривень в рахунок відшкодування неустойки (пені) по заборгованості із сплати аліментів за період з листопада 2013 року по 01 квітня 2018 року. Позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути пеню та суму індексу інфляції за останні 8 місяців, з квітня по грудень 2018 року.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Заяву щодо незаперечення проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення не подавав.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву на позов до суду не надала, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не подавала.

Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із простроченням із сплати аліментів, а тому регулюються Главою 15 СК України, яка встановлює обов`язок батьків утримувати дитину та Розділом І Книги П`ятої ЦК України, який регулює загальні положення про зобов`язання.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1200 гривень щомісячно на кожну дитину.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 26283,84 гривень в рахунок відшкодування суми індексу інфляції аліментів за період з листопада 2013 року по 01 квітня 2018 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 20379,20 гривень в рахунок відшкодування неустойки (пені) по заборгованості по сплаті аліментів за період з листопада 2013 року по 01 квітня 2018 року.

Відповідно до постанови державного виконавця Другого Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ВП № 50039943 від 03 грудня 2018 року вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_2 станом на 03 грудня 2018 року становить 90666,00 гривень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01 квітня 2018 року по 01 грудня 2018 у розмірі 9173,54 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2018 року по 01 грудня 2018 року у розмірі 5856 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року з ОСОБА_2 . індекс інфляції та пеня за прострочення сплати аліментів стягнуто по 01 квітня 2018 року включно, однак на даний час відповідачем не виконано.

Тому інфляційні витрати за прострочення сплати аліментів підлягають стягненню з 01 квітня 2018 року, виходячи з такого розрахунку: з урахуванням встановленого індексу інфляції - квітень - 100,8, травень - 100,0, червень - 100,0, липень - 99,3, серпень - 100,0, вересень - 101,9, жовтень - 101,7, листопад - 101,4 та суми простроченого грошового зобов`язання станом на 03.12.2018 року - 90666,00 грн. х індекс інфляції 1,051 (100,8 х100,0 х100,0 х99,3 х100,0 х101,9 х101,7 х101,4) - 90666,00 грн. = 4623,97 грн.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Індексація аліментів проводиться згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р., № 1282-ХІІ, «Порядком проведення індексації грошових доходів населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2018 року по 01 грудня 2018 року у сумі 5856 грн., та вважає, що розрахунок проведено у відповідності до чинного законодавства за відповідною формулою.

Таким чином, надаючи оцінку встановленим судом обставинам, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) та індексу інфляції за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Згідно п. 1, ч. 1, ст. 174 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Позивач просив стягнути з відповідача 15029,54 гривень, тобто судовий збір по справі, на дату подання заяви, складає 704,80 гривень, від сплати якого позивач звільнений, відповідно до п. 9, ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи процент задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави мають бути стягнуті витрати на оплату судового збору в розмірі 491,45 гривня (704,80 гривень - 213,35 гривень (31% судового збору) = 491,45 гривня - вимоги про стягнення неустойки (пені) та індексу інфляції за прострочення сплати аліментів, які задоволено на 69%).

Керуючись ст. ст. 549, 625 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183,184,192, 273 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) та індексу інфляції за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 5856 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. за період з 01 квітня 2018 року по 01 грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 встановлений індекс інфляції за прострочення сплати аліментів у розмірі 4623 (чотири тисячі шістсот двадцять три) грн. 97 коп. за період з 01 квітня 2018 року по 01 грудня 2018 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 491 (чотириста дев`яносто одної) гривні 45 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 березня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Тополева