Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О. А.
за участю секретаря судового засідання Кваши С. О.,
за участі сторін,представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору оренди укладеним та стягнення заборгованості та матеріальних збитків, -

ВСТАНОВИВ:
В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, в якому просив визнати договір оренди будинку за адресою АДРЕСА_1 укладеним з 13 червня 2016 року; стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача ОСОБА_3 суму у розмірі 75 585,48 грн, з яких орендна платат 14 580,65 грн, комунальні витрати 7319,83 грн, збитки 53 685,00 грн.
В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що фактично з 13 червня 2016 року уклав з ОСОБА_4 , усний договір оренди (найму) житлового будинку зі сплатою орендної плати у розмірі 1000 грн на місяць та оплатою комунальних послуг наймачем на строк до 1 року, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договру та фактично виконали його шляхом передачі ключів відбудинку та вселення ОСОБА_4 , до житлового приміщення. проте відповідачем не сплачувалися своєчасно та в повному обсязі комунальні послуги за час користування орендованим майном та не сплачувалася орендна плата. В подальшому зясувалося,що в будинку разом з ОСОБА_4 , прожива також і ОСОБА_5 , який також повинен нести обовязки наймача.
Також за час перебування відповідачів в будинку зникло майно позивача , асаме фарбопульт електричний, конденсатори чехословацькі, алюмінієвий клин, правило, клин, алюмінієвий полутер, два алюмінієвих бідони , набор пічний, два газових балони , ворот для піднімання води з криниці, 10 шт. чавунних радіаторів опалення, алюмінієви гардини, трубки, відливи, кухонні приналежності, домашній інструмент, особисті речі ( ожежа, постільна білизна), а аткож пошкоджено майно, асаме: вікно металопластикове, двері міжкомнатні, гідробокс, розібрана водоподающа станція, глибинний насов, двоконтурний котел, стілець, табуретки, скамійка, крісло - всього загальною варстість 53 685 грн.
За період з 13 червня 2016 року по 01.11.2017 року не сплачено орендну плтау на загальну суму 14 580,675 грн та заборгованість за комунальні послуги 4900 грн а 1595,07 грн перед ТАВ "Миколаївгаз збут" та 824,76 грн перед АТ "Миколаївобленерго" .
Посилаючись на приписи стс.ст. 640, 623, 628,629, 759-765, 779, 1166,1167, 1192, 1223,1296 ЦК України просив про задоволення позову.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив про задволення позову в повному обсязі. Суду пояснив, що фактично домоволявся про найм житлового будинку, який він набув у власність в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6 , з ОСОБА_4 дляособистого проживання останнього з дружиною за плату 1000 грн на місяць. Спочатку відповілач сплатив йому 3000 грн, потім ще 1400 грн , в полдальшому орендну плату пересстав перераховувати. Згодом йому сталов іломо, що на час, коли відповідач виїзжав у відрядженя, він передава ключі в ідбудинку і пускав житьи до будинку ОСОБА_7 . Коли він в черговий раз приїхав перевірити стан будинку в вересні 2017 рорку і побачив, що будинок пустий, викрадені багато цінних речей, речі в будинку пошкодженіІ, він почав врозшуквати відповідача і йому вдалося забрати у нього ключі від будинку. Також зясувалося, що існує велика заборгованість за оплату послуг за газ та електроенергію , з якою ОСОБА_4 погодився, в чому написав йому розписку про зобовязання погасити заборгованість, проте свої зобовязання не виконав. Відповідача ОСОБА_5 , він не бачив в будинку, з ним про оренду житла не домовлявся, проте, коли обстежував свій будинок, то знайшов там особисті речі та документи останнього, з чого зробив висносовк, про те, що він також повинен нести відповідачльність за збитки та сплату заборгованості.
Представники позиваач в судовому засіданні підтримали позов в з викладених в ньому підстав.
Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити. Суду пояснив, що дійсно в червні 2016 року домовився з позивачем про те, що за 1000 грн на місяць він буде проживати в його будинку по АДРЕСА_1 та сплачувати за лічльнимком ті комунальні послуги, якими фактично буде користуватися. Будинок і речі в ньому відпочатку були в незадовлільному стані, не працювали нормальні двері від душової кабінки, були недбало заклеєні міжкомнатні двері, поламані деякі меблі та жалюзі. Жодних речей, інструментів , приладів йому на зберігання прзивач не передава, нічим з перерахованого майна він не корпситувався, не бачив його наявність, отже вазагалі йому не відомо про не тільки його зникнення, але і про зникнення цього майна. До того ж у позиваач був свій комплект клюсчів від домоволодіння і неоднорозово він приходив у його відсутність і брав з будинку свої речі, які важав і за потрібне і про які йому взагалі не повідомлялося. Оскільки є військововслужбовцем , він фактично проживав в цьому будинку короткий період влітку та восени 2016 року, весь інший час перебуваву відрядженні в інших військовихї частинах та зоні АТО. За період своєї відсутності просив друзів приходити і контролювати стан будинку, систему опалення включив на мінінмум в ропалювальний період, щоб не розмерзлася система. Оскільки не мав чим спплатаити заборгованість по рендній платі, він і не віддіава раніше ключі в ідбудинку, намагаюись їх віддіати разом зі сплатою азборгованості , хоча будинком фактично не корситувався. Коли в червні 2017 року до нього на КПП військової частини прийшов позивач з погрозами, щоб уникнути сканадалу він дісно написав йому розписку пло сплату комунальних послуг і протягом наступних місяців сплатив цю заборгованість в повному осбясязі - як за газ, так і за електроергію. Підтвердив, що ОСОБА_5 лише гостював у нього декілька днів та злиши свої речі, а ен проживив у вбудинку.
Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задволенні. Визнав той факт, що просив свого товариша ОСОБА_4 , залишати особситі речі у спірному будинку, від якого ОСОБА_4 мав ключі, та перебува там декілька днів за його запрошенням, оскільки перед відрядженням йому не було де залишити речі у військовій частині в м.Миколаєві, де він проходив військову службу. Сам він, як і ОСОБА_4 є військовослужбовцями, отже постійно перебував у відрядженнях у різних військових частинах та зоні АТО, а постійно перебував у казармі ВЧ. Жодного відношення ні до оренди житла, ні до оплати комунальних послуг, ні до втрати чи пошкодження речей не має, і йому про ці факти нічого не відомо.
Позивач у сдовому засіданні після дачі пояснень відповідачами визнав факт сплати 4400 грн орендної плати ОСОБА_4 та 4900 грн заборгованості за газ. Щодо доказівнаявності заборгованості за електроенергію, то сказав, що не пам`ятає , що б відповідач сплатив цю заборгованість, але докази цієї заборговановісті у нього є десь вдома.
Допитаний в якості свідка в сдовому засіданні ОСОБА_8 ,ю який є сусідом позивача, суду пояснив, що бачив декілька разів літом 2017 року ОСОБА_4 в будинку, а коли його не було, то приходили інші хлопці, в тому числі у військовому одязі. ОСОБА_5 , в будинку не бачив. Чи зникли з домоволодіння речі і які саме, а також хто їх звідти виніс - йому не відомо. Що пошкоджено в будинку - пояснити не може. Бачив, що на подвір`ї лежав якійсь металобрухт, якого зараз немає.
Вислухавши поясненя сторін та їх представників, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.
На підставі Договру купівлі-продажу від 03.08.1999 року, житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами в АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6
ОСОБА_3 який є сином ОСОБА_6 , зареєстрований в цьому будинку з 2006 року по теперішній час.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, після її смерті відкрилася спадщини у вигляді вкзанаого житлового будинку, яку фактично прийняв позивач, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
08.06.2017 року ОСОБА_4 зобовязався оплатити заборгованість за електренергію та спожитий газ за час проживанняя у вказаному будинку з 16.06.2016 року по 16 червня 2017 року, а також поновити систему водопостачання - про що відповідачем складено власносруч розписка.
Факт фактичного досягнення домовленості з позивачем стосовно строку та орплати найму житлового будинку в червні 2016 року визнав в судовому засіданні і відповідач в повному обсязі.
Таким чином факт визнання відповідачем періоду проживання та користування спірним будинокм за вказаний період підтверджується належними доказами.
Відповідно до ст. 759, 761 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.
За положеннями ст. 762 цього Кодексу, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. За ч.6 цієї статті, наймач звільняється від плати лише за той час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Згідно ст. 764 ЦК - якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Згідно ст. 773 цього кодексу, наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
За полдоженнями стс.ст 776, 779 ЦК України, поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.
Згідно глави 59 ЦК УКраїнги, яка регулює полдоження найму ( оренди) жила як спеціального виду договру найму, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина, придатне для постійного проживання у ньому
За ст. 811 цього Кодексу, договір найму житла укладається у письмовій формі.
Обов`язками наймача жила відповідно до ст . 815 ЦК України, є використання житла лише для проживання у ньому, забезпеченняи збереження житла та підтримання його в належному стані; своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Відповідно до ст. 816 цього кодексу, у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо користування житлом. Наймач несе відповідальність перед наймодавцем за порушення умов договору особами, які проживають разом з ним.
За ст. 820, 821 ЦК України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років.
Відповідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.
Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Таким чином, суд вважає встановленим , що між ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 сторонами 13 червня 2016 року був укладений договір найму ( оренди) житла - житлового будинку по АДРЕСА_1 з щомісячною сплатою орендної плати у розмірі по 1000 грн. Так, фактично відповідач ОСОБА_4 , користувався предметом найму з 13 червня 2016 року по серпень 2017 року, коли були повернуті наймодавцеві ключі в ід будинку, отже і припинена дія договору, проте свої зобовязання по сплаті орендної плати в повному обсязі не виконав.
Так, за 14 місяців строку дії договору орендна плата складає 14 000 грн, з яких ОСОБА_4 , сплачено 4400 грн ., отже стягненню підлягає заборгованість у розмірі 9400 грн. Про наявність оставин, передбачених ч.6 ст. 762 ЦК України щодо звільнення наймача від плати лише за той час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає - доказів ОСОБА_4 , суду не надав ( адже перебування нми у відрядженні залежало не від волі наймодателя).
Відсутність письмової форми договору з урахуванням положень ст. 218 ЦК Укрнаїни не тягне за собою його недійсність, отже сторони договору повинні виконати свої взаємні обов`язки у повному обсязі протягом усього строку його дії.
Як свідчать наявні в матеріалах справи квитанції про оплату за природній газ, і як визнав в судовому засіданні позивач, ОСОБА_4 сплатив в вересні -жовтні 2017 року заборгованість за газ у розмірі 4900 грн.
Також 24.10.2017 року наявна в матеріалах справи квитанція про оплату 824,26 грн за послуги з електропостачання за особовим рахунокм за вказаною адресою.
Наявність іншого розміру заборгованості як за газ, так і за електроенргію позивач не довів жодними належними та допустими доказами, що має наслідком відмову у позовних вимог в цій частині.
Що стосується позовних вимог про стягнення збитків у розмірі 53 685 грн - то у задоволенні цих вимог слід відмовити за їх недоведеністю.
Так, позивачем та його представниками взагалі не надано жодних оказів наявності майна, про зникнення якого заявлено вимоги, так і факту пошкодження майна саме за час проживання в будинку відповідача ( жодних доказів на придбання цього майна, при укладенні догвору не було складено Акту передчі майна в корситування наймачеві, чи просто опису майна , наявного в житловому приміщенні тощо) . Не надано також взагалі жодних доказів вартості цього майна, що унеможливлює оцінити обгрунтованість розміру заявлених позовних вимог в цій частині.
Надані представниками позивача в якості доказів фотографії захаращеного подвір`я домоволодіння позивача та пошкодження алюмінієвих жалюзів , стільців, тумбочки та дверей - не може слугувати для суду належними та достеменними доказами як взагалі наявності цього майна у позивача, так і його пошкодження саме відповідачами.
Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Таким чином, доводи відповідача щодо неможливості позивача укладати договір відносно цього майна щодо користування ним суд не може прийняти до уваги як такі, що є наслідком невірного тлумачення норм права.
Що стосується позовних вимог про стягнення заявлених сум в солідарному порядку з ОСОБА_5 , то у їх задволленні слід відмовити у повному обсязі, оскільки жодних доказів того, що останній проживав в цьому будинку на правах наймача - суду не надано, тим більше, що відповідно до ст. 816 ЦК України, в будь-якому разі відповідальність перед наймодателем за дії осіб, які проживають разом з ним несе наймач.
Також суд не може прийняти до уваги посилання позивача та його представників на положення ст.ст. 1166,1192 ЦК України, оскільки таке є наслідком помилкового тлумачення норм права, адже положення цих статей регулюють заподіяння матеріальних збитків у позадоговірних відносинах сторін.
До того ж, ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява № 4909/04, п. 58 Рішення) повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, п. 29).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 98,26 грн. ( 755 грн х 12,7%).
Керуючись статтями 12,13,81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 9600 грн заборгованості по орендній платі та 98 грн.26 коп. судового збору.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
В частині позовних вимог до ОСОБА_5 - відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судуапеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя О.А. Гуденко
Повний текст рішення складено 01.04.2019 року.