Справа № 758/2197/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про видачу судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 р. заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на його утримання у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дати пред'явлення заяви про видачу судового наказу та до 23 років.

Вивчивши матеріали заяви у їх сукупності, а саме вимоги заяви, інші матеріали заяви, на які заявник посилається, як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки із її змісту вбачається спір про право.

Наказне провадження - особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу суддя відмовляє у видачі судового наказу (п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимоги про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до положень сімейного законодавства правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше (ч. 1 ст. 6 СК України, абз. 2 ст. 1 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Однак усупереч цьому, ОСОБА_1 було обґрунтовано свою заяву продовженням його навчання, у зв'язку з чим, заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання.

Слід зазначити, що СК України розмежовує обов'язки батьків з утримання дитини до досягнення нею повноліття (Глава 15 СК України) та обов'язки батьків з утримання повнолітніх дочки, сина (Глава 16 СК України). Відтак, вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини і вимоги про стягнення аліментів на повнолітнього сина (дочку) мають різні правові підстави, і не можуть бути ототожненими.

Враховуючи, що однією з обов'язкових умов, визначених у п.п. 4,5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України при видачі судового наказу є вимога про стягнення аліментів саме на дитину (дітей), а тому вимоги про стягнення аліментів на повнолітнього сина не можуть бути задоволеними у порядку наказного провадження, і у задоволенні заяви ОСОБА_1, про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, у зв'язку з заявленням вимоги, що не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 258, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання;

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали;

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя В.В. Гребенюк