н/п 4-с/490/29/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

01 квітня 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність Центрального відділу ДВС м. Миколаєва під час виконання ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.01.2018 року та зобов'язати відновити виконавче провадження; визнати протиправними дії Центрального відділу ДВС під час прийняття рішення-повідомлення від 15.02.2019 року №5447 "Про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання".

Скаржник до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутності та вимоги скарги підтримав.

Державний виконавець Центрального відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області до судового засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 18.03.2019 року прийнято скаргу до розгляду та зобов'язано Центральний відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській областінадати матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1423/19582/2012, виданого 11.06.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва.

Однак, ухвала суду від 18.03.2019 року не виконана.

У чинній редакції ЦПК законодавець відбиває співвідношення функцій сторін та суду під час доказової діяльності. Зокрема, поряд із класичними постулатами про те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обовязок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК) і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обовязком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК), суд наділений можливістю у виключних випадках збирати докази за власною ініціативою (ч. 7 ст. 81 ЦПК).

Такими випадками, є:

1) право суду збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена (ч. 2 ст. 13 ЦПК);

2) право суду витребувати за власною ініціативою докази, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів (ч. 7 ст. 81 ЦПК).

У відповідності до ч.ч. 5, 6 ст. 84 ЦПК України, суд може уповноважити на одержання доказів заінтересовану сторону. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК). Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; розяснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обовязків, наслідків вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК (п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК).Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв'язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Неподання позивачем доказів або неможливість їх отримання, а також неподання клопотання про їх витребування дає можливість витребування судом доказів в порядку ст. ст. 44, 43, ч. 7 ст. 81, ч.ч. 5, 6 ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч 2ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі необхідності витребування нових доказів.

Згідно ч.2 ст.258 ЦПК України, процедурні питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Беручи до уваги предмет спору, заявлені вимоги і наявні у матеріалах справи докази, з метою повноти встановлення фактичних обставин справи та для забезпечення можливості винесення об'єктивного рішення, суд вважає занеобхідне судове засідання відкласти, витребувати від Центрального відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1423/19582/2012, виданого 11.06.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з КС "Флагман" на користь ОСОБА_1 коштів.

Керуючись ст. 12, 84, 200, 223, 258 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Витребувати від Центрального відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1423/19582/2012, виданого 11.06.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з КС "Флагман" на користь ОСОБА_1 коштів.

Розгляд справи відкласти на 16.05.2019 року на 10.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова