Справа № 573/2313/19
Номер провадження 2/573/635/19
У Х В А Л А

іменем України

28 грудня 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Черкашина М.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яка мотивована тим, що у провадженні Білопільського районного суду знаходиться цивільна справа № 573/1896/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя. Оскільки ухвалою Білопільського районного суду Сумської області у прийнятті зустрічної позовної заяви відповідача ОСОБА_1 відмовлено з мотивів завершення підготовчого провадження, ним подається окремий позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому він просить виділити в натурі Ѕ частку майна, визнавши об`єктом права спільної сумісної власності подружжя садибу, розташовану за адресою : АДРЕСА_1 , в складі земельної ділянки разом із розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями та багаторічними насадженнями.

На підставі ст. 14 ЦПК України справа передана на розгляд судді Білопільського районного суду Черкашиній М.С.

27 грудня 2019 року відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом отримана інформація щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно п. 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Така ж позиція зазначена в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, позивачем не зазначено та не надано жодних доказів, що підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зокрема щодо набуття та наявності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно якого виник спір, а також його вартості.

З викладеного вище слідує, що позивачу необхідно вказати, на підставі якого правовстановлюючого документу сторонам належить спірне домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 , та надати відповідні докази що підтверджують факт придбання вказаного майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Позивач ОСОБА_1 у позові посилається на ту обставину, що правовстановлюючі документи та технічні документи на вказане домоволодіння перебувають у матеріалах іншої цивільної справи № 573/1896/18 провадження № 2/273/614/18 та є доцільним їх дослідження під час об`єднаного судового розгляду, одночасно із цим, зазначаючи, що вказані документи перебувають у відповідача ОСОБА_2 , тому він просить витребувати їх у останньої.

Разом з цим, клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів всупереч положенням ст. 84 КПК України не подано окремо, не містить інформацію про обставини придбання вказаного майна у період шлюбу та обставини, які можуть бути підтверджені доказами, про витребування яких заявляє позивач, а також доказів вжиття заходів щодо їх отримання та неможливості самостійно надати суду.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позовувизначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358 .

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору цезвіт про оцінку майна(стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви долучив квитанцію, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 3 500 грн.

Однак із матеріалів позовної заяви незрозуміло, з чого позивач виходив, визначаючи самостійно ціну позову саме в такому розмірі, оскільки, як зазначено вище, позивачем ОСОБА_1 до позову не надано жодного документу, що свідчить про факт придбання вказаного домоволодіння в складі земельної ділянки разом із розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями та багаторічними насадженнями.

Відповідно до вимог п. 1 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Таким чином, вимоги майнового характеру повинні бути оплачені судовим збором в розмірі 1 % дійсної вартості нерухомого майна але на менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з вищевикладеного, позивачу ОСОБА_1 необхідно надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого майна на день звернення до суду та сплатити відповідний судовий збір, оскільки відсутність вказаних документів унеможливлює визначення правильності сплати ним судового збору.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без руху не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, приходжу до висновку про залишення позовної заяви позивача без руху, надавши останньому строк для усунення недоліків та роз`яснивши, що в разі невиконання викладених в ухвалі вимог, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260-261 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали усунути зазначені в ній недоліки і роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: