Номер провадження: 22-ц/813/2426/19
Номер справи місцевого суду: 522/5934/18
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Колеснікова Г.Я., Вадовської Л.М.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника боржника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (одноособово суддя Абухін Р.Д.) у цивільній справі за поданням Державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джміль Олександра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4, стягувач публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

05.04.2018 року державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Джміль О.О. (далі - держвиконавець ВДВС) звернувся із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорту.

Подання обґрунтоване наступним.

У провадженні ВДВС перебуває зведене виконавче провадження №56098463 до складу якого входять: виконавче провадження № 54393029 від 06.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 838 535,00 гривень; виконавче провадження №55168910 від 04.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь «МТБ Банк» (колишнє ПАТ «Марфін Банк») боргу в сумі 216 227,39 доларів США. 16.11.2017 року держвиконавцем ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка направлена сторонам виконавчого провадження. 27.07.2017 року держвиконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику на праві власності. Держвиконевець ВДВС виявив у боржника рахунки у банківських установах, на які накладені арешти на підставі постанов держвиконавця ВДВС.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна суб'єкта, за боржником зареєстровані: квартира АДРЕСА_1; квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 , зазначене нерухоме майно перебуває в іпотеці без можливості звернення стягнення на останнє.

Посилаючись на те, що в матеріалах виконавчого провадження є підтвердження, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, однак боржник з листопада 2017 року зобов'язання не виконав, ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язання, держвиконавець ВДВС просив задовольнити подання, а питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України розглянути за його відсутності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2018 року подання держвиконавця ВДВС задоволено, боржника ОСОБА_2 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорту.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 06.04.2018 року скасувати та постановити нову, посилаючись на незаконність ухвали суду та порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга боржника ОСОБА_2 зазначає наступне: суд розглянув подання за відсутності державного виконавця, чим порушив ст. 441 ЦПК України, оскільки подання розглядається за участі державного виконавця, крім того, подання розглянуто за його відсутності; він був позбавлений можливості надати свої пояснення та доводи стосовно неприпустимості тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; рішення суду не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення; за приписами ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобов'язання; застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за кордон слід вважати доцільним у випадку, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду; подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити обставини, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України; тимчасове обмеження це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв'язку з ухиленням особи від виконання зобов'язання, зокрема виконання судового рішення; судом першої інстанції не було встановлено та обґрунтовано в чому полягає його ухилення від виконання рішення суду; ст. 33 Конституції України і ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначають про те, що кожен є вільним залишати будь-яку країну; на здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб; відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування; обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань покладених на неї відповідним судовим рішенням та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, що не було доведено в судовому засіданні; держвиконавець ВДВС не вжив заходи примусового виконання рішень, відсутні відомості щодо розміру наявних коштів на рахунках боржника, які б могли задовольнити усі вимоги стягувачів; відсутні відомості щодо повідомлення боржника щодо виконання ним судового рішення; обмеження у праві виїзду за кордон було застосовано передчасно, без належного з'ясування фактичних обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «МТБ Банк» просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, зазначаючи: в матеріалах справи міститься заява державного виконавця про слухання справи за його відсутності, про що зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі: відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі; відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження, та підтвердження зазначеного надано суду першої інстанції разом з поданням; під поняттям ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дія

Або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні; в матеріалах справи наявні документи про вжиття держаним виконавцем необхідних заходів направлених на примусове виконання рішення суду, таких як накладання арешту на рухоме та нерухоме майно боржника, запити щодо наявності майна та доходів боржника, виклики боржника; матеріали справи свідчать, що до теперішнього часу боржник не виконав рішення суду, ніяких належних дій для виконання рішення не вчиняв, на виклики державного виконавця не з'являється, будь-яких пояснень щодо відсутності матеріальної можливості виконати боргові зобов'язання не надав; у сукупності викладені обставини в достатній мірі свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду про стягнення грошових коштів; наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що є одним із заходів забезпечення виконання рішення суду.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, задовольняючи подання держвиконавця ВДВС виходив з того, що боржник обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження, однак зобов'язання не виконує, що свідчить про його ухилення від виконання зобов'язання (а.с.98-100).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Судові рішення ухвалюються судами і є обов'язковими до виконання на всій території України. Однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішення суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні ВДВС перебуває зведене виконавче провадження №56098463, до складу якого входять: виконавче провадження № 54393029 від 06.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 838 535,00 гривень; виконавче провадження №55168910 від 04.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь «МТБ Банк» (колишнє ПАТ «Марфін Банк») боргу в сумі 216 227,39 доларів США (а.с.5-11).

27.07.2017 року держвиконавець ВДВС у ВП № 54393029 прийняв постанову про арешт майна боржника, а 02.08.2017 року постанову про звернення стягнення на пенсію боржника у розмірі 20% пенсії (а.с.12-16,22,52).

16.11.2017 року держвиконавцем ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка направлена сторонам виконавчого провадження, а 16.12.2017 року держивконавець ВДВС повторно надіслав постанову від 16.11.2017 року за місцем реєстрації боржника, при цьому, держвиконавець ВДВС зобов'язав боржника подати декларацію про його доходи та майно (а.с.47,48,67,68,72).

27.07.2017 року і 16.11.2017 року держвиконавцем ВДВС прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику на праві власності (а.с.49,50).

31.07.2017 року, 16.11.2017 року та 14.03.2018 року держвиконавець ВДВС надсилав виклики із зобов'язанням надати документи на підтвердження погашення боргу та інші документи, необхідні для проведення виконавчих дій (а.с. 18-20,69-71,93,94).

Держвиконевець ВДВС виявив у боржника рахунки у банківських установах, на які, на підставі постанов держвиконавця, накладені арешти, однак за повідомленням «Укрсоцбанка» від 08.12.2017 року кошти на рахунку НОМЕР_1 відсутні, а відомості щодо решти рахунків, на які накладено арешт відносяться до банківської таємниці і можуть бути розкриті відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність (а.с.42,55-58).

Боржник має у власності рухоме й нерухоме майно (а.с.23-35,74-90).

30.01.2018 року держвиконавець ВДВС прийняв постанову про розшук автомобіля, який належить на праві власності боржника (а.с.36,37,41,59,60).

Боржник ОСОБА_2 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, виданий 23.06.2015 року зі строком дії до 23.06.2025 року (а.с.42).

06.02.2018 року «ПриватБанк» повідомив про накладення арешту на кошти боржника (а.с.63).

14.02.2018 року і 30.03.2018 року боржник не виявлений за місцем реєстрації (а.с.92,95).

05.04.2018 року держвиконавець ВДВС звернувся зі поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду до виконання зобов'язань за виконавчими листами про стягнення боргу.

Станом на квітень 2018 року і станом на час розгляду справи в суді першої інстанції зобов'язання з повернення грошових коштів ОСОБА_5 у розмірі 838 535,00 гривень, а також заборгованості «МТБ Банк» (колишнє ПАТ «Марфін Банк») у розмірі 216 227,39 доларів США боржником не виконане.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ст. 441 ч.ч.1,4 ЦПК України).

Порядок здійснення права громадян України на виїзд в Україну врегулюваний Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» (далі-Закон).

Відповідно до ст. 6 Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або заперечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дія або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні.

Європейський суд з прав людини в рішенні, ухваленому 07.05.2002 року у справі «Бурдов проти Росії» (п.34) зазначив, що: таким чином пункт 1 статті 6 Конвенції передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на шкоду будь-якій стороні. Важко уявити собі ситуацію, якби пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні ґарантії, які надано сторонами у спорі, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би ґарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як положення, що лише ґарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судовогопроцесу» для цілей статті 6 (див. «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), Reports of Judgments and Decisions, 1997-ІІ, с. 510, п.40.

Слід дійти висновку, що наявність у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для обмеження такої особи у праві виїзду за межі України і є одним із заходів забезпечення виконання рішення суду.

Зважаючи на те, що боржник, якому відомо про наявність у нього боргових зобов'язань перед ОСОБА_5 та «МТБ Банк» (колишнє ПАТ «Марфін Банк»), а також про відкриті виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості в розмірі 838 535,00 гривень на користь ОСОБА_5 та 216 227,39 доларів США на користь «МТБ Банк», станом на час звернення держвиконавця ВДВС із поданням та станом на час розгляду судом першої інстанції подання відсутні будь-які докази погашення заборгованості, боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон зі строком дії до 23.06.2025 року і не вчиняв та не вчиняє жодних дій з погашення заборгованості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями судів.

Боржник ОСОБА_2, у даному випадку, свідомо бездіє і така його бездіяльність спрямована на невиконання відповідного обов'язку у зведеному виконавчому провадженні.

Доводи боржника у скарзі про те, що: суд розглянув подання за відсутності державного виконавця, чим порушив ст. 441 ЦПК України, оскільки подання розглядається за участі державного виконавця, крім того, подання розглянуто за його відсутності;судом першої інстанції не було встановлено та обґрунтовано в чому полягає його ухилення від виконання рішення суду; кожен є вільним залишати будь-яку країну і на здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб; фізична особа має право на свободу пересування; обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань покладених на неї відповідним судовим рішенням та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, що не було доведено в судовому засіданні; держвиконавець ВДВС не вжив заходи примусового виконання рішень, відсутні відомості щодо розміру наявних коштів на рахунках боржника, які б могли задовольнити усі вимоги стягувачів; обмеження у праві виїзду за кордон було застосовано передчасно, без належного з'ясування фактичних обставин, - не заслуговують на увагу.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ст. 441 ч.4 ЦПК України).

У поданні держвиконавець ВДВС просив питання обмеження боржника у праві виїзду за межі України розглянути за його відсутності (а.с.4).

За змістом ст. 28 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

16.11.2017 року держвиконавцем ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка направлена сторонам виконавчого провадження, а 16.12.2017 року держивконавець ВДВС повторно надіслав постанову від 16.11.2017 року, зокрема за місцем реєстрації боржника, при цьому, держвиконавець ВДВС зобов'язав боржника подати декларацію про його доходи та майно (а.с. 67,68).

Матеріали виконавчого провадження, а також матеріали цивільної справи свідчать про те, що боржник ОСОБА_2, на вимогу держвиконавця ВДВС, з липня 2017 року не вчиняв і не вчиняє жодних дій з погашення заборгованості за виконавчими документами на користь стягувачів ОСОБА_5 та ПАТ «МТБ Банк».

Наведене свідчить про бездіяльність боржника, яка спрямована на невиконання ним відповідного обов'язку.

Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють договірні чи інші невиконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань або … він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Обмеження боржника ОСОБА_2.у праві виїзду за межі України є тимчасовим, крім того, наявні достатні підстави вважати, які підтверджені належними та допустимими доказами, що боржник дійсно ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього відповідними судовими рішеннями і має можливість, з метою невиконання цих рішень, вибути за межі України.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишає без змін.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 03.04.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Л.М. Вадовська