Справа № 188/1770/18
Провадження № 4-с/188/1/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року П етропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Хандрига Л.І.

за участю представників сторін:

від заявника: ОСОБА_1

від ДВС: Сєрова К.М.

від зацікавленої особи: не з'явилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, відповідно до якої просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сєрової Катерини Миколаївни в частині проведення оцінки арештованого майна у зведеному виконавчому провадженні ЗВП № 53925776 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1;

- визнати такою, що не підлягає застосуванню, оцінка у формі актів визначення вартості майна від 12.11.2018 року, описаного та арештованого майна боржника, згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 26 лютого 2018 року, винесену старшим державним виконавцем Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сєровою Катериною Миколаївною;

- визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сєрової Катерини Миколаївни в частині примусового виконання у зведеному виконавчому провадженні ЗВП № 53925776 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1;

- зобов'язати державного виконавця Петропавлівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Сєрову К.М. здійснювати заходи примусового виконання за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 53925776 у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом за Законом України «Про виконавче провадження»;

- постановити окрему ухвалу в зв'язку з порушенням законодавства та виявлені чисельні недоліки в діяльності державного виконавця Петропавлівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Сєрової К.М. та направити до органів досудового розслідування.

В обґрунтування скарги зазначає, що з серпня 2015 року в Петропавлівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 53925776, де боржником є ОСОБА_3. 22.11.2018 року скаржником було отримано супровідний лист з результатами визначення вартості майна за постановою про опис та арешт майна від 26.02.2018 року. Скаржник не погодився з результатами вартості описаного і арештованого майна, оскільки в постанові про опис та арешт майна від 26.02.2018 року зазначено описане і арештоване майно, але відсутні будь-які відмінні ознаки даного майна, в зв'язку з цим він вважає за доцільне провести огляд описаного і арештованого майна за місцем його знаходження за участю незалежного судового експерта по оцінці майна, що і зумовило його звернення до суду з відповідною скаргою.

Заявник в судовому засіданні підтримав скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважаючи її необґрунтованою, безпідставною, недоведеною, та такою, що ґрунтується на власній думці та припущеннях заявника, без посилань на нормативно-правові акти, у зв'язку з чим скарга не підлягає задоволенню. Вважає свої дії законними та такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Зацікавлена сторона - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення від 20.12.2018р.

Враховуючи строки розгляду скарги, передбачені ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні заявника та державного виконавця, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 53925776 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

Постановою Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.02.2018 року було описано та арештовано майно, яке в подальшому було оцінено з визначенням його вартості 12.11.2018 року.

Звертаючись до суду з даною скаргою і обґрунтовуючи її, заявник фактично не погоджується з діями державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, пов'язаними з оцінкою вартості описаного та арештованого 26.02.2018 року майна, вважаючи їх такими, що ніяк не пов'язані зі своєчасним, повним і неупередженим виконанням судових рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник не погоджується з оцінкою майна, перелік якого міститься в постанові від 26.02.2018 року, вважаючи її необґрунтованою.

Так, відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами зведеного виконавчого провадження № 53925776, державним виконавцем дотримано вимоги ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» при проведенні процедури визначення оцінки майна боржника.

Також при дослідженні обставин справи та доказів в судовому засіданні судом не встановлено жодних порушень державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині зобов'язання державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, оскільки обґрунтуванням скарги було порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов'язку державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, суд, після з'ясування всіх обставин справи, не вбачає доказів обґрунтованості скарги, вважаючи її неконкретною та такою, що не містить конкретних фактів, підтверджуючих протиправність дій державного виконавця та порушення ним норм чинного законодавства.

Незгода скаржника з діями державного виконавця по визначенню вартості майна базується лише на його власній думці та на неприйнятті даних фактів, оскільки, як було зазначено вище, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що всі дії державного виконавця, в тому числі і оскаржувані, були направлені на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Також слід зазначити, що з часу перебування на виконанні зазначеного вище виконавчого провадження в Петропавлівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області правомірність дій державного виконавця неодноразово перевірялась судами різних інстанцій, приводом для чого слугували численні скарги ОСОБА_1.

За результатами судових розглядів було встановлено, що всі дії державного виконавця, в тому числі і оскаржувані, були направлені виключно на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, факту порушення прав заявника встановлено не було.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушень, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки обов'язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника, а такого в судовому засіданні встановлено не було, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії державного виконавця в межах вчинення дій по визначенню вартості описаного і арештованого майна за постановою від 26.02.2018р. є такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги - відмовити.

Судові витрати покласти на заявника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя К. В. Місюра