Ухвала

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 554/468/18

провадження № 61-3843ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про визнання об'єктів нерухомості спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя, визнання забудовником та за зустрічним позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року первісний та зустрічний позови задоволено частково.

Визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя: незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_2; земельну ділянку, площею 647 кв.м, яка знаходиться на АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_1; АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_2право власності на 1/3 частину незавершеного будівництвом житлового будинку, житловою площею 172,6 кв.м, АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини незавершеного будівництвом житлового будинку, житловою площею 172,6 кв.м, АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_2право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка складається з: коридору 1 пл. 8,8 кв.м; туалету 2 пл.1,2 кв.м;ванної 3 пл.2,0 кв.м; кухні 4 пл.6,6 кв.м;кімнати 5 пл.10,1 кв.м; кімнати 6 пл.16,8 кв.м;кімнати 7 пл.10,7 кв.м; лоджії пл. 1,2 кв.м;жилою площею 37,6 кв.м.

Визнано за ОСОБА_1право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка складається з: коридору 1, пл. 8,8 кв.м, туалету 2 пл.1,2 кв.м, ванної 3 пл.2,0 кв.м;кухні 4 пл.6,6 кв.м; кімнати 5 пл.10,1 кв.м;кімнати 6 пл.16,8 кв.м; кімнати 7 пл.10,7 кв.м;лоджії пл.1,2 кв.м; жилою площею 37,6 кв.м.

Визнано за ОСОБА_2право власності на 1/2 частину гаража АДРЕСА_3, площею 18,8 кв.м, літ. Б, з підвалом літ. «б».

Визнано за ОСОБА_1право власності на 1/2 частину гаража АДРЕСА_3 який розташований в обслуговуючому кооперативі АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_2право власності на 1/2 частину коштів за: депозитним договором НОМЕР_1 публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у розмірі 5012 дол. США, з відсотками; депозитним договором НОМЕР_2 публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у розмірі 4984,08 дол. США, з відсотками.

Визнано за ОСОБА_1право власності на 1/2 частину коштів за: депозитним договором НОМЕР_1 публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у розмірі 5012 дол. США, з відсотками; депозитним договором НОМЕР_2 публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у розмірі 4984,08 дол. США, з відсотками.

В іншій частині первісного позову відмовлено.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 2880,19 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2054,80 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 23 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року в частині розподілу між сторонами незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку, житловою площею 172,6 кв.м, АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку, житловою площею 172,6 кв.м, АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка складається з: коридору 1 пл. 8,8 кв.м; туалету 2 пл.1,2 кв.м;ванної 3 пл.2,0 кв.м; кухні 4 пл.6,6 кв.м;кімнати 5 пл.10,1 кв.м; кімнати 6 пл.16,8 кв.м;кімнати 7 пл.10,7 кв.м; лоджії пл. 1,2 кв.м;жилою площею 37,6 кв.м.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка складається з: коридору 1, пл. 8,8 кв.м;туалету 2 пл.1,2 кв.м; ванної 3 пл.2,0 кв.м;кухні 4 пл.6,6 кв.м; кімнати 5 пл.10,1 кв.м;кімнати 6 пл.16,8 кв.м; кімнати 7 пл.10,7 кв.м;лоджії пл.1,2 кв.м, жилою площею 37,6 кв.м.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

19 лютого 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направила касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 23 січня 2019 року та залишити в силі рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року.

Разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, в якому зазначила, що вона працює неофіційно, має непостійний дохід, та на її утриманні перебуває дитина з інвалідністю ОСОБА_4.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

У частині другій зазначеної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином виключна підстава для відстрочення сплати судового збору та звільнення від його сплати - незадовільний майновий стан сторони.

Наведеною нормою передбачено право суду, а не його обов'язок щодо звільнення сплати судового збору, при цьому статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 81, 83 Цивільного процесуального кодексу України покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Разом з тим, наведені у клопотанні про звільнення від сплати судового збору доводи заявника не дають підстав для його задоволення, оскільки ОСОБА_1не надано доказів на підтвердження незадовільного майнового стану (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, документи про відсутність нерухомого та рухомого майна тощо), як не надано доказівтого, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу та беззаперечних доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів дитину з інвалідністю.

Наведена обставина про те, що ОСОБА_1 працює неофіційно, також не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на доводи клопотання про звільнення від сплати судового збору, а також враховуючи недоведеність передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» обставин, за яких можливе звільнення від сплати судового збору, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги не підлягає задоволенню.

У зв'язку з наведеним заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент пред'явлення позову, за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У частині четвертій статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_1 оскаржує постанову Полтавського апеляційного суду від 23 січня 2019 року, якою рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року в частині розподілу між сторонами незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про визнання за сторонами права власності на Ѕ частину наведеного вище майна за кожним, замість 1/3 за ОСОБА_2 та 2/3 за ОСОБА_1 як було в скасованому рішенні суду першої інстанції.

Розмір ставки судового збору за подання до суду касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимоги майнового характеру (визнання права власності у порядку поділу майна подружжя, зокрема нанезавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_2 таквартиру АДРЕСА_1 ) в розмірі оспорюваної суми, яку заявник мав визначити й довести, оскільки матеріали касаційного провадженнятаких обставин не містять.

Отже, ураховуючи характер спору заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі передбачениму Законом України «Про судовий збір».

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотанні ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Шевченківської районної у м.Полтаві ради, про визнання об'єктів нерухомості спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя, визнання забудовникомта зустрічним позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про поділ спільного майна подружжязалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько