Справа № 487/2239/19
Провадження № 2/487/1395/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 року Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Гаврасієнко В.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини та визначення місця проживання дитини.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спільний розгляд, різних не взаємопов'язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи.

Крім того, звертаю увагу, на те, що спори про стягнення аліментів згідно ч. 1, ч. 2 ст. 28 ЦПК України також можуть пред'являтися в суд за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Спори про визначення місця проживання дитини згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування фізичної особи (відповідача), якщо інше не передбачено законом. Так у позовній заяві місце проживання відповідача зазначено як АДРЕСА_1, що територіально не відноситься до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Крім того, згідно статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч.1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24. 09. 2008 року №866, передбачено, що для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Крім того, при зверненні позивача з позовною вимогою про визначення місця проживання дитини з матір'ю в позовній заяві не зазначено третьою особою Службу у справах дітей Адміністрації Заводського району.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Також позивачем до позовної заяви не додано:

- довідку на підтвердження, що дитина перебуває на утриманні матері;

- примірник позовної заяви з доданими до неї документами для третьої особи;

- висновок органу опіки і піклування в обґрунтування заявлених вимог щодо визначення місця проживання дитини;

- відсутні посилання на докази, які заходи досудового врегулювання спору вживалися позивачем, оскільки до матеріалів позову не прилучені письмові докази з цього приводу;

Вказані недоліки перешкоджають у відкритті провадження у цивільній справі і є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.175,177,185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини та визначення місця проживання дитини залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви, вказаних в ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: В.О. Гаврасієнко