Справа № 659/325/18
"29" березня 2019 р. Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді Цесельської О.С., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в смт. Нижні Сірогози Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк", місцезнаходження якого: м. Київ вул. Грушевського, 1Д до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не з"явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність та незапереченння щодо винесення заочного рішення суду.
Відповідач ву судові засідання не з"являлася, до підготовчого розгляду надала відзив на позов, відповідно якого зазначила що дійсно отримувала кредит у ПАТ КБ "Приватбанк" 07.03.2007 року в сумі 3800 гривень. Разом з тим, вказану суму кредиту вона сплатила, більше заборгованості у неї не було. Дізнавшись про існування заборгованості, звернулася до відділу поліції з заявою щодо підробки документів та отримання кредиту сторонньою особою.
Суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.
Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 7.03.2007 року був укладений договір про надання банківських послуг, остання отримала кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок
В змісті зазначеної Анкети - заяви вказано що відповідачка ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку. (а.с.7)
Позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених саме вищезазначеним кредитним договором, оскільки в змісті Анкети - заяви є відповідні підписи відповідачки, зокрема про отримання кредитних коштів 9.09.2007 року.
Відповідно довідки ПАТ КБ "Приватбанк", за кредитним договором відповідачці було видано кредитну картку , термін дії якої - до липня 2015 року. (а.с. 99)
Представником позивача не надано доказів, які б підтверджували продовження строку дії кредитного договору після липня 2015 року.
За даними виписки по рахунку (а.с.6), забогованість за договором позивачки станом на 31.07.2015 року, тобто на день закінчення строку дії кредитного договору була наступною - заборгованість за кредитом 438 гривень 37 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2021 гривня 37 копійок, заборгованість за пенею та комісією - 1700 гривень, - таким чином саме такий розмір кредитної заборгованості підлягає стягненню з відповідачки.
Отже, право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку дії договору - 31 липня 2015 року, а тому починаючи з 01 серпня 2015 року позивач не мав права нараховувати проценти за користування кредитом та пеню, а тому вимоги про стягнення процентів за період з 01 серпня 2015 року по 18 березня 2018 року та пені за період з 01 серпня 2015 року по 18 березня 2018 року є необгрунтованими, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити з вказаної підстави - їх необгрунтованості.
Крім того, зміст положень Умов та правил надання банківських послуг свідчить про те, що вони передбачають за одні і ті ж порушення застосування як пені, так і штрафу, тобто різних видів цивільно-правової відповідальності. Оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення суперечить положенням статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, враховуючи що з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за пенею та комісією в сумі 1700 гривень, а тому відсутні правові підстави щодо стягнення з відповідачки штрафу у розмірі 250 гривень (фіксована частина) та 1872 гривень 45 копійок (процентна складова).
Суд критично ставиться до викладеної у відзиві на позов позиції відповідачки щодо отримання кредиту після 2007 року на її ім"я сторонньою особою, оскільки відповідно змісту позовних вимог, кредитна заборгованість виникла саме за кредитним договором від 07.03.2007 року, б/н, що не заперечується і відповідачкою в змісті відзиву на позов.
В зв'язку з частковим за доволенням позовних вимог, суд пропорційно стягує і витрати, пов"язані з сплатою судового збору. Оскільки позивачем було сплачено 1762 гривні судового збору, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача - 185 гривень19 копійок судових витрат по сплаті судового збору, що відповідає 10,51 % по відношенню до задоволених позовних вимог.
На підставі ст. 526, 527, 530, 1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265,280 ЦПК України, суд
Позов акціонерного товариства КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 07.03.2007 року в сумі 4159 гривень 74 копійки, з яких - заборгованість за кредитом 438 гривень 37 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2021 гривня 37 копійок, заборгованість за пенею та комісією - 1700 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства КБ "Приватбанк" 185 гривень 19 копійок понесених витрат зі сплати судового збору.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його складення до Херсонського апеляційного суду.
Суддя: ОСОБА_3