Провадження № 22-ц/802/378/19 Категорія: 29 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Грушицького А.І., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Вергун Т.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої майну фізичної особи за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позов мотивує тим, що 08.07.2016 року близько 12:40 год. ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_4, який на праві власності належить йому, шляхом вільного доступу до автомобіля, діючи без відома та всупереч його волі, на 36 км. + 100 м. а/д Луцьк - Радомишль - Демидівка - Дубно, на заокругленні проїжджої частини вліво, не впорався з керуванням і допустив виїзд на праве узбіччя по ходу руху з наступним заносом даного транспортного засобу та виїздом на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_5, водій якого був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 10.05.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Висновком автотоварознавчої експертизи № 4 від 04.04.2017 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому автомобіля ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_4 при ДТП, складає 72694, 96 грн. Крім того, він також поніс витрати на транспортування з місця ДТП та зберігання на оплатній стоянці свого транспортного засобу на загальну суму 2130 грн. Внаслідок вчинення вищевказаного правопорушення, йому також завдано моральну шкоду, яка полягає у позбавленні його можливості користування автомобілем, який ним використовувався у повсякденній роботі та був придбаний для благополуччя та комфорту своєї сім'ї, що внесло негативні корективи у звичайний повсякденний життєвий ритм та створило психологічний дискомфорт.

Просить суд стягнути з відповідача на його користь 74824, 96 грн. майнової шкоди та 10000 грн. моральної шкоди, а також понесені судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 74824 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 2000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає, що судом при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд протиправно встановив вину відповідача в незаконному заволодінні транспортного засобу, як підставу для відшкодування матеріальної шкоди, вину відповідача вироком суду не встановлено. На день звернення позивача із позовною заявою пошкоджений автомобіль було ним продано (20.10.2017 року), а 10.09.2018 року - повторно відчужено автомобіль, що спростовує доводи ОСОБА_3 про те, що транспортний засіб фізично знищений і провести ремонт неможливо. Судом не встановлено вартості автомобіля на час ДТП і вартості автомобіля на час його продажу позивачем після ДТП. Поданий суду як доказ висновок експерта авто товарознавчої експертизи зроблений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Зокрема, відсутні відомості про те, що експерт здійснював технічний огляд автомобіля, невідомо яку саме ремонтну калькуляцію було надано експерту, хто її проводив, коли і чому огляд автомобіля проводився без його участі, як зацікавленої сторони. З постанови Луцького міськрайонного суду від 19.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_6, керуючи автомобілем НОМЕР_3, 07.07.2016 року, за день до ДТП, здійснив наїзд на металеву огорожу, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Тобто на момент ДТП 08.07.2016 року, транспортний засіб вже був пошкоджений. Стягуючи з нього в користь позивача повну ринкову вартість пошкодженого автомобіля, суд не вирішив питання про передачу йому пошкодженого майна після відшкодування збитків. Оскільки автомобіль позивачем продано, встановити дійсний розмір матеріального збитку, неможливо. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної шкоди - змінити з ухваленням в цій частині нового рішення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що висновок експерта № 4 від 04.04.2017 року є належним та допустимим доказом у справі, який підтверджує розмір матеріальних збитків, завданих позивачу.

Вказаний висновок суду грунтується на недоведених обставинах, які суд вважав встановленими, та зроблений з порушенням норм матеріального права.

З вироку Апеляційного суду Рівненської області від 10.05.2018 року встановлено, що ОСОБА_4, 08 липня 2016 року приблизно о 12 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_4, рухаючись автодорогою Луцьк ? Радомишль - Демидівка - Дубно, зі сторони с. Хрінники Демидівського району Рівненської області у напрямку смт. Демидівка із швидкістю приблизно 100-120 км/год., що перевищує допустиму для вказаної автомобільної дороги, в порушення вимог пункту 2.3 підпункту «б», пункту 12.1. Правил дорожнього руху, на 36 км. + 100 м. даної дороги, що у межах Демидівського району Рівненської області, на заокругленні вказаної проїзної частини вліво, проявив неуважність до дорожньої обстановки не врахував її, не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням і допустив виїзд на праве узбіччя по ходу руху з наступним заносом даного транспортного засобу та виїздом на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем VOLKSWAGEN Т4, реєстраційний номер НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_7, який був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення. Унаслідок дорожньо - транспортної пригоди пасажиру автомобіля ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, спричинено тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події, а вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керування транспортними засобами. Вирок суду набрав законної сили.

Автомобіль ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_4, на момент вищезазначеної ДТП - 08.07.2016 року, належав на праві власності ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4 від 04.04.2017 року, яка була проведена Волинським НДЕКЦ МВС України на підставі постанови слідчого в рамках кримінальної справи, внесеній до ЄРДР за №0000216 щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, ринкова вартість КТЗ марки ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_4, станом на 08.07.2016 року, а саме на момент його пошкодження, могла складати 72694,96 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_4, унаслідок його незаконного заволодіння та пошкодження на дату оцінки, складає 72694,96 грн.

Під час розгляду даної справи судом першої інстанції представником відповідача було заявлено клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи, яке було задоволено судом.

З повідомлення Волинський НДЕКЦ про неможливість проведення експертизи № 117 від 13.12.2018 року вбачається, що оскільки у судового експерта відсутня можливість безпосередньо оглянути та дослідити автомобіль марки ВАЗ, номер кузова НОМЕР_6, який є об'єктом дослідження, а суд ухвалив проведення експертизи без огляду досліджуваного автомобіля та надав матеріали цивільної справи №161/11733/18 у яких відсутні акти огляду (дефектні відомості) автомобіля марки ВАЗ моделі 21011, номер кузова НОМЕР_6 станом на 08.07.2016 року та на дату проведення експертизи, тому немає жодних матеріальних даних, необхідних для проведення дорученої судової експертизи, що унеможливлює її проведення.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, показань свідків, висновків експертів.

Крім того, відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 81 України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно із ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Колегія суддів оцінює висновок експерта № 4 від 04.04.2017 року, наданий позивачем, у сукупності з іншими доказами. Вказаний висновок експерта був складений під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, а не при розгляді даної цивільної справи.

Зазначений висновок експерта складено з порушенням Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів (в редакції, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 липня 2009 року №1335/5/1159.)

Відповідно до п. 5.1. Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Згідно із п. 5.5. Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознак раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов'язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

У висновку експерта № 4 від 04.04.2017 року зазначено, що автомобіль "ВАЗ 21101" надано на експертизу, однак відсутні відомості про характер і обсяги пошкоджень автомобіля при ДТП, які запчастини підлягають заміні і їх вартість експертом не вказано. Наявне фото загального вигляду пошкодженого автомобіля, з якого неможливо встановити кількість і ступінь отриманих пошкоджень. Не зазначено експертом і будь - яких документів, на основі яких ним зроблено висновок про розмір заподіяної автомобілю шкоди (наприклад, ремонтна калькуляція). Заінтересовані особи про огляд автомобіля не повідомлялись.

Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду від 19.08.2016 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 130 ч.1 КУпАП ОСОБА_6 07.07.2016 року у с. Хрінники Демидівського району Рівненської області, керуючи автомобілем ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_4, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив наїзд на перешкоду, чим порушив п.12.1 ПДР. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Апеляційний суд приймає до уваги інші докази, а саме постанову Луцького міськрайонного суду від 19.08.2016 року, додану до апеляційної скарги, оскільки, на думку колегії суддів, їх неподання до суду відповідачем було зумовлене поважними причинами. Крім того, позивач ОСОБА_3 не зазначив ні в позовній заяві, ні в суді першої інстанції, що автомобіль ВАЗ 21101 р.н. НОМЕР_4 в результаті дорожньо - транспортної пригоди 07.07.2016 року, тобто перед ДТП, яка відбулася 08.07.2016 року, вже отримав механічні пошкодження.

Позивач не надав суду відомостей, які ж саме пошкодження транспортного засобу були спричинені 07.07.2016 року і експертом при проведенні експертизи в кримінальному провадженні не було цього враховано.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Даних про те чи пошкоджений автомобіль ВАЗ 21101 р.н. НОМЕР_4 було відремонтовано, які кошти було витрачено на відновлювальний ремонт, позивачем суду не подано. Однак, як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2017 року відбулась перереєстрація автомобіля ВАЗ 21101 р.н. НОМЕР_4 згідно договору купівлі - продажу на ОСОБА_8, станом на 14.09.2018 року автомобіль ВАЗ 21101 р.н. НОМЕР_4 перереєстрований на ОСОБА_9

ОСОБА_3 не доведено факту завдання майнової шкоди у розмірі 72694, 96 грн., висновок експерта № 4 від 04.04.2017 року не є належним доказом. Не доведено позивачем і факту незаконного заволодіння його транспортним засобом відповідачем, жодних доказів на підтвердження вказаної обставини, він суду не подав. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він поніс витрати на ремонт автомобіля. Апеляційний суд позбавлений можливості встановити розмір шкоди самостійно. Так як автомобіль ВАЗ 21101 р.н. НОМЕР_4 відчужено, проведення повторної експертизи неможливе через відсутність можливості надання цього автомобіля на огляд експерту. А тому, в частині стягнення матеріальної шкоди рішення суду першої інстанції підлягає зміні із зменшенням розміру матеріальної шкоди.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підтвердження витрат на транспортування автомобіля ВАЗ 21101 з місця ДТП та зберігання на оплатній стоянці позивач надав відповідно квитанції та копії товарних чеків. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає шкода, заподіяна належному йому автомобілю, пов'язана з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП (600 грн.) та зберігання його на оплатній стоянці (1530 грн) в розмірі 2130 грн.

В частині стягнення моральної шкоди, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з таких підстав.

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Заподіяння моральної шкоди внаслідок ДТП позивач обгрунтовував позбавленням його (позивача) можливості користування автомобілем, який ним використовувався у повсякденній роботі та був придбаний для благополуччя та комфорту своєї сім'ї, що внесло негативні корективи у звичайний повсякденний життєвий ритм та створило психологічний дискомфорт.

Стягуючи із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2000 грн на відшкодування моральної шкоди, суд, дослідивши докази у справі і давши їм належну оцінку, правильно виходив з доведеності та обґрунтованості зазначених позовних вимог. Визначаючи розмір відшкодування, суд врахував характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, і виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

У вказаній частині рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2019 року в даній справі в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої майну фізичної особи змінити та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2130 (дві тисячі сто тридцять) грн. матеріальної шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: