Ухвала

29 березня 2019 року

м. Київ

справа № 676/1504/17

провадження № 61-5151ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Виробничого кооперативу «Іскра-2007»

на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Іскра-2007» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виробничого кооперативу «Іскра-2007» (далі - ВК «Іскра-2007»), в якому просила стягнути матеріальну шкоду у розмірі 8 906 грн та моральну шкоду - 10 000 грн.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року (у складі судді Швець О. Д.) позов

ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ВК «Іскра 2007» 8 906 грн відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 3 000 грн - моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 лютого 2019 року

(у складі колегії суддів: П'єнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І.) рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області

від 17 жовтня 2018 року залишено без змін.

05 березня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ВК «Іскра-2007» на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 лютого 2019 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Предметом позову у цій даній справі є відшкодування матеріальної шкоди

у розмірі 8 906 грн та моральної шкоди - 10 000 грн, яка станом

на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Апеляційним судом вказану справу не визнано малозначною, однак малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Вказівка в резолютивній частині постанови Хмельницького апеляційного суду від 06 лютого 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішенні ухвалені у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(справа «Зубак проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Крім того, доводи скаржника про те, що касаційна скарга має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки від вирішення даної справи по суті залежить ділова репутація ВК «Іскра-2007» відповідно до підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не заслуговують на увагу.

Так, заявник зазначає, що з касаційною скаргою ВК «Іскра-2007» звернулося для захисту честі, гідності своїх працівників та ділової репутації підприємства. Вказані обставини не є підставою для відкриття провадження відповідно до підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для ВК «Іскра-2007».

Разом з тим, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» від 23 жовтня 1996 року; «Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії» від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Виробничого кооперативу «Іскра-2007» на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року

та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 лютого 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Іскра-2007» про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська