Справа № 462/2590/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/811/3104/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справицивільну справу за апеляційною скаргою Державної адміністрації Залізничного транспорту України на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної адміністрації залізничного транспорту України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кабінет Міністрів України, Міністерство інфраструктури України про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної адміністрації залізничного транспорту України (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кабінет Міністрів України, Міністерство інфраструктури України) про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати до вирішення питання про відвід судді Боровкову Д.О.

Ухвалу суду оскаржила Державна адміністрація Залізничного транспорту України.

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що заява про відвід, в тому числі, була подана із підстав передбачених п. 4 ч. 1 статті 36 ЦПК України, згідно із якими суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи. За даних обставин, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Таким чином, суд, не зупиняючи провадження у справі, мав право отримати повну інформацію з Єдиної судова інформаційно-телекомунікаційної системи щодо автоматизованого розподілу справи (ст. 4 ЦПК України) та встановити факт неправильного автоматичного розподілу справи.

Також, зазначає, що заяві про відвід судді Боровкова Д.О. передувало клопотання представника ДАЗТУ щодо зупинення провадження у даній справі на підставі п.6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, згідно із якою суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, а саме справи № 826/20585/14.

Відтак, ДАЗТУ вказує на те, що за даних обставин має місце конкуренція процесуальних норм, а саме: п.6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та п.7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, оскільки ст. 251 ЦПК України передбачає саме обов'язок щодо зупинення справи, а стаття 252 ЦПК України передбачає право, вважає, що суд першої інстанції мав застосувати норми, які передбачають обов'язок суду, а не право.

Крім того, звертає увагу суду на те, що представником ДАЗТУ, 13 листопада 2018 було подано заяву із запереченнями проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 277 ЦПК України передбачено, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження / справі.

Таким чином, у випадку початку розгляду справи зі стадії відкриття провадження у справі у ДАЗТУ могли бути наявні інші підстави для заявлення відводу судді, а доводи, викладені у заяві про відвід від 07 грудня 2018 - факультативними.

Також, зазначає, що зупинення розгляду справи негативно впливає на строки її розгляду та може завдати додаткових збитків ДАЗТУ, оскільки однією із позовних вимог є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідна сума грошових коштів, при задоволенні позовних вимог у справі, може бути значною для ДАЗТУ, а тому ДАЗТУ зацікавлена у як найшвидшому розгляді справи.

Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07.12.2018 в частині зупинення провадження у справі № 462/2590/15-ц і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває цивільна справі

за позовом ОСОБА_2 до Державної адміністрації залізничного транспорту України,

правонаступником якого є ПАТ "Укрзалізниця", треті особи, без самостійних вимог на

предмет спору Кабінет Міністрів України, Міністерство інфраструктури України про

визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі ті стягнення заробітної

плати.

Представником відповідача до суду першої інстанції було подано заяву про відвід судді Боровкова Д.О.

В ухвалі суду від 07 грудня 2018 року суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість відводу та зупинив провадження по справі до вирішення питання про відвід судді Боровкова Д.О.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у

справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який

не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому

ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлено відвід.

Відповідно до приписів п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Згідно п. 11 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється до вирішення питання про відвід.

З урахуванням того, що вирішення питання про обґрунтованість заявленого відводу чи відмови у задоволенні заяви про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядує справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу, а також виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, що регламентують вирішення питання відведу і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, вбачається, що суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі на час вирішення питання про відвід судді Боровкова Д.О.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, судом дотримані вищенаведені вимоги законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, для забезпечення розгляду заяви про відвід судді Боровкова Д.О. було визначено іншого суддю, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, матеріали справи передано для вирішення питання про відвід, який розглянуто 11 грудня 2018 року про що постановлена ухвала, відповідно до якої, у задоволенні заяви Держрної адміністрації залізничного транспорту країни про відвід судді Боровкова Д.О. - відмовлено.

Відповідно до ст. 125 ЦПК України, зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто, такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору.

Оскільки ухвала суду першої інстанції підлягає оскарженню лише в частині зупинення провадження у справі, тому доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості заявленого відводу правового значення не мають.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне зупинення суддею провадження у справі, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду в частині зупинення провадження у справі не вбачається.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної адміністрації Залізничного транспорту України - залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 березня 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.