Головуючий у І інстанції Шевченко І.І.
Провадження № 22-ц/824/3939/19 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Іванової І.В., Мельника Я.С., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 21 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з нього заборгованість за договором в розмірі 117 000 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 67 272 грн. 57 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 49 727 грн. 43 коп., а також понесені по справі судові витрати, посилаючись на те, що 11.11.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник карткового рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 Договору.

Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, натомість відповідач ОСОБА_2 не надававбанку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого за договором утворилась заборгованість в розмірі 117 000 грн. 00 коп., яку і просив стягнути позивач з відповідача на свою користь.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачАТ КБ «ПриватБанк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (117 000 грн. 00 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку із чим 11.11.2011 року ОСОБА_2 підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит в розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті.

Відповідач підтвердивсвою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між нимта Банком Договір, про що свідчить підпис ОСОБА_2 в Анкеті-Заяві (том 1, а.с.14).

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку.

Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору.

Овердрафт - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування (п. 1.1.1.63Договору).

Пунктом 2.1.1.12.1 договору сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі мінімального обов'язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

На підставі п. 2.1.1.12.2 договору сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання).

Згідно п. 2.1.1.12.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату врахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору.

У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. договору на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті) -і- 5% від суми позову.

Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Відповідно до п. 1.1.7.11. договору договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Пунктом 1.1.7.43. Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконувавналежним чином свої зобов'язання за договором, за яким в результаті цього виникла заборгованість, розмірякої позивачем визначено на суму 117 000грн. 00 коп., яка згідно наявного в справі розрахунку (том 1, а.с.6-12) складається із заборгованості за тіломкредиту в розмірі 67 272 грн. 57коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 49 727грн. 43 коп.

Згідно кредитного договору б/н від 11.11.2011 року ОСОБА_2 отримав картки № НОМЕР_1, № НОМЕР_4, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 04.2018 року.

З довідки, виданої АТ КБ «ПриватБанк» (том 1, а.с.218), вбачається зміна умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_2 Зокрема, встановлено, що 11.11.2011 р. старт карткового рахунку; 11.11.2011 р. - кредитний ліміт: 300,00, примітка: встановлення кредитного ліміту; 11.11.2011 р. - кредитний ліміт: 2000,00, примітка: збільшення кредитного ліміту; 10.02.2012 р. - кредитний ліміт: 4000,00, примітка: збільшення кредитного ліміту; 27.02.2012 р. - кредитний ліміт: 4500,00, примітка: збільшення кредитного ліміту; 10.04.2014 р. - кредитний ліміт: 5000,00, примітка: збільшення кредитного ліміту; 11.11.2014 р. - кредитний ліміт: 2610,00, примітка: зниження кредитного ліміту; 19.11.2014 р. - кредитний ліміт: 5000,00, примітка: збільшення кредитного ліміту.

Згідно довідки, виданої АТ КБ «ПриватБанк» (том 1,а.с.219) встановлено, що між АТ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким видано наступні кредитні картки: номер картки - НОМЕР_1 відкрито 11.11.2011 р., термін дії якої 03/15; номер картки - НОМЕР_2 відкрито 21.02.2012 р., термін дії якої 12/15;номер картки - НОМЕР_4 відкрито 23.02.2012 р., термін дії якої 09/15; номер картки - НОМЕР_3 відкрито 10.04.2014 р., термін дії якої 04/18.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається,що максимальний ліміт, який був наданий ОСОБА_2,становив 5000,00 грн.

Разом з тим, під час судового розгляду справи позивачем суду було повідомлено про існування іншого кредитного договору KUB207 від 21.11.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, заборгованість за яким було включено до розрахунку заборгованості за договором б/н від 11.11.2011 року. При цьому встановлено, що ОСОБА_2 подав заяву до АТ КБ «ПриватБанк» на отримання кредиту в сумі 70 000,00 грн. по програмі «Куб», внаслідок чого між позивачем та відповідачем 21.11.2016 р. був укладений договір № KUB207 на отримання вказаної суми.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з його недоведеності, однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи 20.11.2019 року до суду представником банку подані копії документів (том 2, а.с.20-28), з яких вбачається, що договір № KUB207 від 21.11.2016 року укладено сторонами в електронній формі шляхом приєднання до публічної оферти, запропонованої банком; підписано його сторонами також у електронному вигляді, відповідно пункту 1.1.3.2.10. Умов. В розділі договору «Оферта позичальника» зазначено, що позичальник даним висловлює готовність взяти позику під проценти у будь - якої особи, хто прийме цю пропозицію повністю або частково на умовах: розмір позики визначається банком, вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua. Платність за користування позикою (розмір процентів): 2,4 % від початкового розміру фактично виданої позики на місяць. Строк повернення позики: 12 місяців з дати отримання позики (зарахування коштів на рахунок позичальника). Для погашення заборгованості відповідач доручив банку проводити списання з усіх йогорахунків на користь банку в розмірі, зазначеному в йогопропозиції при настанні дати платежу, зазначеного в цій пропозиції (здійснювати договірне списання).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua.; або інший інтернет/SMS-pecypc, зазначений банком).

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua.), АТ КБ «ПриватБанк», що діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила падання банківських послуг».

Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач.

Анкетою-заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Наказом Банку РR-2016-6703522 від 26.04.2016 року «Про активізацію продаж по проекту "КУБ" ("Кредити Українському Бізнесу")» було затверджено алгоритм кредитування клієнтів за проектом „КУБ", а саме: кредити видаються фізичним особам на розвиток їх бізнесу в сумах від 50 тис.грн. до 300 тис.грн. на 12 місяців за умовами кредиту "Миттєва розстрочка" зі сплатою 2,4% в місяць (роздруківка наявна в матеріалах справи).

Згідно до п.п. 1.2-1.3.3 Наказу договір позики укладається шляхом акцептування позикодавцем оферти позичальника (договір позики). Додатково укладається договір застави майнових прав на отримання грошових коштів по поточному рахунку і договір поруки з юридичною особою або приватним підприємцем, що забезпечують зобов'язання по поверненню кредитів на карті "Універсальна", які можуть виникати в майбутньому і розмір яких не перевищує 300 тис.грн.

Умови для клієнтів по кредитному продукту "Миттєва розстрочка", що отримується за проектом "КУБ": Терміни 6 або 12 місяців з погашенням рівними частинами. Ставка 2,4% в місяць від початкової суми кредиту. Дострокове погашення не допускається (оскільки вкладення від інвесторів приймаються на строки, синхронні з термінами кредитування позичальників).

21.11.2016року ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач ОСОБА_2 уклали договір № КУБ 207. Позичальник підтвердив, що ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Умовами площадки, які були надані йому для ознайомлення. Зобов'язався виконувати Умови та правила надання банківських послуг, Умови площадки, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ».

Згідно до розділу «Оферта позичальника» відповідач висловив свою згоду взяти позику під проценти у будь-якої особи. Строк повернення позики 12 місяців з дати отримання позики. Порядок погашення позики: рівними частинами щомісяця, до числа місяця в який була отримана позика. Щомісячний платіж визначається за формулою: сума позики, поділеної на 12 частин, додати суму позики, помноженої на 2,4 %.

01.12.2016року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 70 000,00 грн. за проектом "КУБ", що вбачається із виписки по рахунку.

Позичальник знімав кредитні кошти у Банкоматі та у відділенні Банку, що також підтверджується випискою по рахунку.

Крім того, до 18.05.2018 року відповідач здійснював часткове погашення заборгованості, і своїми діями з погашення боргу додатково підтверджував згоду зі всіма умовами кредитування та визнавав заборгованість по кредиту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним.

На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Незастосування судом вищевказаних норм матеріального права та неповне з»ясування обставин справи призвели до ухвалення судом помилкового рішення, оскільки укладений між сторонами кредитний договір є чинним і має виконуватися сторонами відповідно до його умов та вимог цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову.

Оскільки апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» задовольняється, з відповідача ОСОБА_2 на користь банку підлягають стягненню понесені останнім по справі судові витрати в розмірі 4 405 грн. 00 коп.

В зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Кагарлицькогорайонного суду Київської області від 21листопада2018 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 11.11.2011року у розмірі 117 000 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі67 272 грн. 57 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 49 727 грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 4 405 грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:

Судді: