КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Київ

Справа № 753/6335/18 Головуючий у суді першої інстанції: Мицик Ю.С.

Апеляційного провадження: 22-ц/824/11166/2019 доповідач: Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2019 року про повернення позовної заяви позивачеві за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: 15-та Київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсною заяви про відсмову від прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про спадщину та визанння права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

У квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про спадщину та визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 09 липня 2019 року, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необгрунтованність, неповне з`ясування обставин справи, просив ухвалу суду скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог посилався на те, що копію ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач отримав лише 07 березня 2019 року у приміщенні Дарницького районного суду м. Києва.

З метою усунення недоліків та на виконання вимог, вказаних судом в ухвалі, позивачем було подано відповідне клопотання про визнання недоліків усунутими від 15 березня 2019 року.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 , справа була передана для повторного автоматизованого розподілу.

Справу №753/6335/18 було перерозподілено на суддю Мицик Ю.С., та 16 травня 2019 року було передано для подальшого розгляду.

Наприкінці червня 2019 року, позивачем за допомогою відомостей про стан розгляду справи, розміщених на офіційному веб - ресурсі «Судова влада Україна», було з`ясовано, що суддею Мицик Ю.С. 17 травня 2019 року, без повідомлення учасників справи та участі їх в розгляді, винесена ухвала про повернення позовної заяви позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків.

Про існування даної ухвали, позивач та його представник дізналися лише 25 червня 2019 року, коли отримали її копію в суді.

Клопотання позивача від 15 березня 2019 року про визнання недоліків усунутими, в матеріалах справи, не міститься.

25 червня 2019 року представником позивача було подано до Дарницького районного суду м. Києва адвокатський запит для вирішення питання про отримання судом зазначеного клопотання, у відповіді на запит від 01 липня 2019 року було зазначено, що відповідно до автоматизованої системи документообігу, клопотання ОСОБА_1 надійшло на адресу суду 18 березня 2019 року.

Перевіряючи відповідність поданої заяви положенням ЦПК України в редакції 2004 року суддя ОСОБА_4 зазначав, що позовна заява подана та оформлена з порушенням порядку, встановленому кодексом, є підстави для залишення її без руху та надати термін для усунення недоліків.

Приймаючи справу до свого провадження суддя Мицик Ю.С. 17 травня 2019 року постановила ухвалу про повернення позовної заяви позивачу.

Визначені судом першої інстанції підстави для повернення позовної заяви позивачу, суперечать наявним матеріалам справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернення позовної заяви позивачу разом з додатками до неї, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду необхідних документів на виконання ухвали від 24 квітня 2018 року, що є підставою для застосування положень ч.3 ст.185 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України року суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у квітні 2018 року. (а.с.1-5)

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року, позовну заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків (а.с. 9-10)

Відповідно до матеріалів справи, копія ухвали від 24 квітня 2019 року направлялась судом позивачу двічі : 24 квітня 2018 року та 04 березня 2019 року.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 отримав копію ухвали 07 березня 2019 року в приміщенні суду. (а.с. 13), та поштою 16 березня 2019 року

ОСОБА_1 на виконання ухвали від 24 квітня 2018 року подав до суду клопотання про визнання недоліків усунутими.

Згідно з листом Дарницького районного суду від 01 липня 2019 року зазначено, що відповідно до автоматизованої системи документообігу від 18 березня 2019 року за вх. № 15982 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про визнання недоліків усунутими по справі № 753/6335/18. (а.с.27).

У зв'язку зі звільненням суддів ОСОБА_4, справи, що перебували в його провадженні були передані для повторного автоматизованого розподілу.

Справу за №м 753/6335/18 було перерозподілено на суддю Мицик Ю.С., та 16 травня передано для подальшого розгляду. (а.с.18)

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року справа за позовом ОСОБА_1 була повернута позивачу внаслідок невиконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 24 квітня 2018 року (а.с.19).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції дійшов до висновку про повернення заяви порушуючи норми процесуального права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі - Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не перевірив наявність підтвердження того, що сторонам отримала ухвалу суду про усунення недоліків.

Натомість не здійснюючи жодних процесуальних дій на усунення даної ситуації, не здійснив повторного направлення ухвали суду на адресу позивача, для отримання належного повідомлення, суд першої інстанції безпідставно повернув заяву позивачу.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення позову відповідно до вимог п.1,4 ч.1 ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню, справу належіть направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 379, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2019 року скасувати справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови був складений 23 серпня 2019 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль