АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/512/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 351000000 Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 січня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Скляренко В.М., у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про стягнення безпідставно отриманих коштів, повний текст постанови складено 18 січня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

В липні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позов до ПАТ «Черкаське хімволокно» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

В обгрунтування своїх вимог вказував на те, що 05 квітня 2018 року ним помилково перераховано грошові кошти через АТ КБ «ПриватБанк» на рахунок відповідача за послуги теплопостачання в сумі 73 611 грн. 97 коп.

25 квітня 2018 року позивач листом звернувся до керівника ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» з проханням повернути кошти в сумі 73 611 грн. 97 коп.

Листом від 01 червня 2018 року позивачу було повідомлено, що підстави для повернення грошових коштів відсутні.

Аналогічна відповідь була отримана представником позивача на його адвокатський запит.

З таких підстав ОСОБА_5 просив суд стягнути з ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» на кого користь безпідставно отримані кошти в сумі 73 611 грн. 97 коп. та судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 січня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «Черкаське хімволокно» про стягнення безпідставно отриманих коштів - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, як незаконне, ухвалене з неправильним застосування норм матеріального права, не в повному об'ємі з'ясовані всі обставини, що мають значення для справи та без належної оцінки доказів позивача, а по справі постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовільнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції при постановленні рішення не надано достатньої правової оцінки долученому рішенню Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15 травня 2018 року по справі №711/1736/18. Також судом не було застосовано до даних правовідносин положення ст. 1212 ЦП України та відповідач без достатньої правової підстави отримав кошти від ОСОБА_5 в рахунок сплати неіснуючої заборгованості за спожиту теплову енергію.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Черкаське хімволокно» зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, вимоги викладені в ній не відповідають чинному законодавству, а рішення суду першої інстанції законне. Тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 січня 2019 року без змін.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення по наступних підставах.

Відповідно до 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 до 02 квітня 2018 року належала на праві приватної власності ОСОБА_7.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02 квітня 2018 року ОСОБА_7 продала вказану квартиру ОСОБА_8, тобто з 02 квітня 2018 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_8

Також встановлено, що ОСОБА_5, який являється сином ОСОБА_7, 05 квітня 2018 року через Придніпровське відділення Черкаського ГРУ «ПриватБанк» здійснив перерахунок коштів на рахунок ПАТ «Черкаське хімволокно» за послуги з теплопостачання в сумі 48 692 грн.44 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 05 квітня 2018 року та грошові кошти за послуги за постачання гарячої води в сумі 24 919 грн. 53 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0..2, всього коштів на загальну суму 73 611 грн. 97 коп.

Із наданих копії квитанцій про перерахунок коштів на користь відповідача від 05 квітня 2018 року вбачається, що суми співпадають із заборгованістю, наданою відповідачем листа-розрахунку по ОР № 40886101 ( а/с 79) , квитанції мають номер особового рахунку, прізвище та адресу за якою рахується заборгованість, також згідно квитанції вбачається, що позивач перевірив і підтвердив правильність зазначених реквізитів, що засвідчено його підписом ( а/с 6). Адреса ОСОБА_5 вказана в квитанції співпадає із адресою проданої квартири, а саме: м. Черкаси , вул. Надпільна ( Ільїна), 465, кв. 101.

Вказані кошти були сплачені як заборгованість за надані відповідачем житлово-комунальні послуги з теплопостачання та постачання гарячої води в квартиру АДРЕСА_1. Крім того, вказані кошти позивачем були перераховані свідомо і добровільно, що підтверджує сам позивач і його представник.

Також зазначене підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 02 квітня 2018 року, відповідно до п. 10 якого вбачається, що ОСОБА_7 гарантувала, що звільнить квартиру до 20 квітня 2018 року і на день її звільнення всі комунальні послуги за користування квартирою будуть сплачені.

Тобто кошти в сумі 73 611 грн. 97 коп. не можуть бути коштами, які є безпідставно отриманими відповідачем.

Тільки 15 травня 2018 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси в задоволенні позову ПАТ «Черкаське хімволокно» до ОСОБА_9 про стягнення боргу за теплову енергію відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Позивач ОСОБА_5 проживав також у проданій квартирі, що підтверджується даними, які він надав банку при сплаті коштів. Як споживач теплової енергії ОСОБА_5 також повинен проводити оплату за її користування.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом не було застосовано до даних правовідносин положення ст. 1212 ЦК України є безпідставним.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов'язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Враховуючи наведене суд першої інстанції вірно не застосував положення статті 1212 ЦП України, оскільки кошти в сумі 73 611 грн. 97 коп. не є безпідставно набуте майно.

В апеляційній скарзі не наведено підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 -384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 січня 2019 року залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: