ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 631/698/18

Провадження № 22-ц/818/2188/19

01 квітня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» на рішення Валківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2018 року (суддя Товстолужський О.В.) по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

встановив:

У червні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 02.02.2009 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір. Відповідач зобов'язань за кредитним договором щодо погашення кредиту не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.04.2018 року має заборгованість - 14062 , 27 грн., з яких: 196,01 грн. - заборгованість по кредиту, 8330,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4390,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 645,82 грн. - штраф (процентна складова).

Просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість.

Справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким позовні вимоги банку задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом неправильно розтлумачена заява відповідача, в якій він фактично визнав частину боргу. Звертає увагу на те, що строки позовної давності можуть бути застосовані судом лише за заявою сторони у справі. Також посилається на ті обставини, які були зазначені у позовній заяві при зверненні до суду.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Колегія суддів з таким з висновком суду першої інстанції погодитися не може, оскільки він не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Судовим розглядом встановлено, що 02.02.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір б/н, згідно змісту якого, відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 250 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказані обставини підтверджено наданою до позову копією заяви від 02.02.2009 року, яка містить особистий підпис ОСОБА_2 про ознайомлення ним з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку та які разом становлять договір про надання банківських послуг (кредитний договір) (а.с.11).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 02.02.2009 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 30.04.2018 року становить 14062 грн. 27 коп., яка складається з: 196 грн. 01 коп. - заборгованість за кредитом; 8330 грн. 44 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом; 4390 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 645 грн. 82 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.8-10).

ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, зазначивши у відзиві на позовну заяву, що розмір заборгованості по відсоткам та неустойкою значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач підписав заяву та прийняв пропозицію позивача і приєднався до договору згідно із умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві, таким чином сторони досягли згоди за всіх істотних умов договору, а отже, факт наявності кредитних правовідносин між сторонами доведений належним чином. Крім того, отримавши кредитні кошти, відповідач умови договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим допустив заборгованість, розмір якої відповідачем не спростовано.

При цьому судом до спірних правовідносин було застосовано строки позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статті 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб'єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Посилаючись в рішенні на вказані норми, як на підставу відмови у позові, суд першої інстанції безпідставно виходив із того, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 фактично ставить питання про застосування строків позовної давності.

Однак, жодних заяв чи клопотань аналогічного змісту матеріали справи не містять.

Таким чином, висновки суду щодо можливості застосування строків позовної давності не ґрунтуються на матеріалах справи.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_2 за кредитом становить 196 грн. 01 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 8330 грн. 44 коп., іншу частину заборгованості складають пеня та штрафи.

Відповідно до ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15.

Отже, підстав для одночасного стягнення всіх цих сум з відповідача не вбачається, оскільки це є подвійним стягненням.

Виходячи з принципів розумності та справедливості судова колегія вважає за можливе стягнути з відповідача лише один вид неустойки, а саме - штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн.

Таким чином, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» становить 9026,45 грн., з яких: 196 грн. 01 коп. - заборгованість за кредитом; 8330 грн. 44 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн.- штраф (фіксована частина). В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат вирішується у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Згідно п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, п.2 ч.1 ст. 374,376,381-384,390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, юридична адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, МФО 305299, рахунок №3111) заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.02.2009 в сумі 9026,45 грн., з яких: 196,01 грн. - заборгованість за кредитом; 8330,44 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн.- штраф (фіксована частина).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, юридична адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, МФО 305299, рахунок №3111) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1130,85 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 1696,27 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко