27.03.2019 Провадження №2-о/311/46/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Василівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, підприємство з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник, просить суд встановити факт нещасного випадку на виробництві, який стався 18 жовтня 1994 року під час виконання ним трудових обовязків в АП Запорізький залізорудний комбінат Концерну «Укррудпром» Держкомітету України по металургії, внаслідок чого отримав травму компресаційний перелам тазу та хребта.

Вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи 2, вивчивши письмові докази, суд вважає необхідним цивільну справу залишити без розгляду, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

У судовому порядку можуть бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлено.

Як вбачається зі змісту заяви про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, 18 жовтня 1994 року ОСОБА_1 під час виконання трудових обовязків машиніста ВВДР підривника шахти «Експлуатаційна» АП Запорізький залізорудний комбінат Концерну «Укррудпром» Держкомітету України по металургії, правонаступником якого є підприємство з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», стався нещасний випадок на виробництві, а саме: внаслідок самовільного падіння куска руди на позивача, він отримав компресаційний перелам тазу та хребта. 20 жовтня 1994 року уповноваженою комісією підприємства був складений акт №28 про нещасний випадок на виробництві (Форма Н-1). Внаслідок отриманої травми ОСОБА_1 став інвалідом 2 групи довічно.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при застосуванні п.3 ст.273 ЦПК (в редакції, яка діяла до 15.12.2018 року), яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві або у зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону України «Про охорону праці» (з 24 листопада 1992 року) справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Питання, пов'язані із встановленням факту каліцтва на виробництві, коли виникає з приводу цього спір, а також, якщо при каліцтві в зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку встановленому для розгляду трудових спорів.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

З наведеного вбачається, що оскільки Закон України «Про охорону праці» зворотної сили не має, у порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження за відсутності спору про право може бути встановлений факт каліцтва, що відбувся до вступу цього Закону в дію, а також коли виключається можливість його підтвердження в іншому порядку, зокрема: якщо підтвердження цього факту не можна встановити у позасудовому порядку; акт про нещасний випадок або аварію на виробництві, наслідком чого стало каліцтво, не складався і скласти його вже неможливо; складений акт про нещасний випадок або аварію на виробництві був знищений і поновити його у позасудовому порядку неможливо; втрачено рішення органів медико-соціальної експертизи про встановлення інвалідності та відповідний орган не може з поважних причин його видати повторно; якщо при складанні акта допущено помилку, яка перешкоджає визнанню факту нещасного випадку, і виправити її у позасудовому порядку не можна; існують перешкоди для встановлення факту нещасного випадку, усунути які у позасудовому порядку не вдалось.

Тобто за загальним правилом питання, повязані із встановленням факту каліцтва, коли з приводу цього виникає спір, а також якщо на підставі факту нещасного випадку призначається пенсія особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішується в порядку, встановленому для трудових спорів. Спори, що виникають із цього приводу, можуть вирішуватись у позасудовому порядку спеціально уповноваженим органом або судом.

У порядку окремого провадження факт каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, за відсутності спору про право може бути встановлено, коли виключається можливість його підтвердження в іншому порядку, що унеможливлює реалізацію заінтересованими особами належних їм субєктивних прав.

Положення щодо встановлення судом фактів каліцтва, які зазначені у п.3 ч.1 ст.315 ЦПК України, на сьогодні стосуються лише тих фактів, які мали місце до 24 листопада

1992 року та можуть бути встановлені в порядку окремого провадження у тому разі, коли виключається можливість їх підтвердження у позасудовому порядку, що повинно бути підтверджено необхідним документом.

Вказана позиція викладена у листі Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 1 січня 2012 року.

Тобто питання, пов'язані зі встановленням факту каліцтва на виробництві, у разі виникнення з цього приводу спору, а також, при вирішенні питання про встановлення факту у зв'язку з виконанням трудових обов'язків, внаслідок чого в особи виникає право на страхові виплати, вирішуються в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів, тобто в позовному провадженні.

Як вбачається із заяви та доданих до неї документів, зокрема із листа Василівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області №01/227 від 08.02.2019 року, заявнику на його запит надане розяснення щодо переліку документів необхідних для призначення страхових виплат у звязку з травмою на виробництві.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Приймаючи до уваги те, що із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, що мав місце 18 жовтня 1994 року під час виконання трудових обовязків машиніста ВВДР підривника шахти «Експлуатаційна» АП Запорізький залізорудний комбінат Концерну «Укррудпром» Держкомітету України по металургії, вбачається спір про право,який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, суд приходить до висновку, що заяву відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Враховуючи, що відповідно до п. 7 ст. 2 Закону від 8 липня 2011 р. № 3674VI «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про встановлення каліцтва, якщо це необхідно для призначення пенсії або одержання допомоги за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням. За таких обставин, сплачений заявником ОСОБА_1 за квитанцією № N071C38520 від 21 березня 2019 року судовий збір в сумі 384 грн. 20 копійок підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ч.4 ст.315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Василівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, підприємство з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», про встановлення факту нещасного випадку на виробництві.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби у Василівському районі Запорізької області повернути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: 71630, Запорізька область, Василівський район, с.Балки, вул. Нова, 42) сплачений ним при подачі заяви за квитанцією № N071C38520 від 21 березня 2019 року судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні

положення Цивільного процесуального кодексу).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О.Нікандрова