Справа № 428/34/19
Провадження №2/428/3/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та моральної шкоди.

Дана позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме: до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 1 вересня 2015 року, скорочено перелік субєктів, які звільняються від оплати судового збору.

Так, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільнялись позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях справ: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

На підставі наведеного, вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та моральної шкоди є вимогами майнового характеру та оплачуються судовим збором.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного суду України від 16.10.2016 року у справі № 761/14537/15-ц та від 30.11.2016 року у справі № 6-1121цс16.

Згідно із ст. 117 КЗпП України, стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку є відповідальністю роботодавця за затримку розрахунку при звільненні.

Зважаючи на вищевикладене, встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та моральної шкоди, не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, оскільки не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за позовну заяву майнового характеру і/або не зазначено доказів, що свідчать про звільнення від його сплати.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Отже, позивачу ОСОБА_1 необхідно усунути вищезазначені недоліки - сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 768,40грн. (1% від заявлених позовних вимог, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) за реквізитами для сплати судового збору за подання позовів до Сєвєродонецького міського суду Луганської області (р/р 2080 Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ отримувача коштів 37944909, МФО отримувача коштів 899998, код класифікації доходів 22030101, отримувач УК у м. Сєвєродонецьк/м. Сєвєрод./22030101; найменування коду класифікації доходів бюджет: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), і додати до позовної заяви документи, що підтверджує сплату судового збору, та/або не зазначити докази, що свідчать про звільнення від його сплати.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та моральної шкоди, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 258-261 ЦПК України , суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та моральної шкоди, залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки позовної заяви у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали та розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя