12.03.2019 Єдиний унікальний номер 205/8255/18
Єдиний унікальний номер судової справи 205/8255/18
Номер провадження 2/205/314/19
12 березня 2018 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 12 листопада 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння № 35 по пров. Дальньоуральському в м. Дніпрі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 червня 2011 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 2858.
ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі з онукою позивача ОСОБА_3 з 23 червня 2000 року по 10 липня 2018 року.
Після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_3, ОСОБА_2 з жовтня 2017 року забрав свої особисті речі та переїхав проживати в інше місце.
На підставі вищевикладеного, просить визнати ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням № 35 по пров. Дальньоуральському в м. Дніпрі, що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровську від 16 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявився. Про місце, дату та час судового засідання сповіщена належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.
Від представника третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_7 надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутність представника згідно вимог чинного законодавства.
В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Від третьої особи ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння № 35 по пров. Дальньоуральському в м. Дніпрі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 червня 2011 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 2858 (а.с. 13, 14).
ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі з онукою позивача ОСОБА_3 з 23 червня 2000 року по 10 липня 2018 року (а.с. 25, 26).
В судовому засіданні встановлено, що після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_3, ОСОБА_2 з жовтня 2017 року не проживає в домоволодінні № 35 по пров. Дальньоуральському в м. Дніпрі, в домоволодінні відсутні їх особисті речі, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також в акті від 19 жовтня 2018 року (а.с. 40).
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду.
На основі повного і всебічного зясування обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81,141, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання втратившим право
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, втратившим право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням № 35 по пров. Дальньоуральському в м. Дніпрі, що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_2, судові витрати у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 22 березня 2019 року.
Суддя Н.Г. Остапенко