КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4873/2019
У Х В А Л А

29 березня 2019 року місто Київ

справа № 757/6306/16-ц

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Литвинової І.В., у справі за позовом суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Насобіна Ганна Олександрівна про визнання недійсним договору дарування квартири та переведення права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року позов СПД фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач СПД фізична особа-підприємець ОСОБА_2 04 лютого 2019 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 березня 2019 року апеляційну скаргу позивача СПД фізична особа-підприємець ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

13 березня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду від позивача СПД фізична особа-підприємець ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому останній просив звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 березня 2019 року у задоволенні клопотання позивача СПД фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про звільненнявід сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» відмовлено та продовжено позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року на десять днів з дня отримання ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 11161,80 грн.

26 березня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду від позивача СПД фізична особа-підприємець ОСОБА_2 надійшла заява, в якій останній просив відстрочити йому сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року до ухвалення рішення у справі.

В обґрунтування клопотання посилався на скрутне матеріальне становище.

Вважаю, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст.136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити їх від оплати.

Така ж правова норма містилася й у статті 8 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання відповідачами апеляційної скарги.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ЦПК України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Однією з основних засад судочинства, визначених у статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов'язків» (рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59)

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

На підтвердження зазначених у клопотанні обставин позивач СПД фізична особа-підприємець ОСОБА_2 надав суду виписку з ПАТ «ПРАВЕКС БАНК» за особовим рахунком НОМЕР_1/ UAHза 21 березня 2019 року.

Разом з тим, вказана виписка не свідчать про те, що у позивача відсутні інші доходи та відсутні грошові кошти на інших рахунках.

А відтак, наведені апелянтом доводи щодо відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги та надані у їх підтвердження докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, оскільки апелянтом не надано суду доказів на підтвердження свого складного майнового стану за ІІ півріччя 2018 року, 2019 рік, який би унеможливлював сплату ним судового збору: відповідний акт про майновий стан, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідки з податкових органів про доходи, інші докази майнового стану.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, доданий до заяви про відстрочення сплати судового збору доказ, приходжу до висновку, що доводи, наведені позивачем СПД фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, не дають підстав для задоволення вказаної заяви про відстрочення сплати судового збору, оскільки на підтвердження скрутного матеріального становища не надано належних доказів, а безпідставне відстрочення судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне продовжити апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 11161,80 грн. на реквізити: отримувач коштів - УК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: 0024, МФО банку: 899998 код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відстроченнясплати судового збору відмовити.

Продовжити позивачу суб'єкту підприємницької діяльності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року на десять днів з дня отримання ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 11161,80 грн.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Борисова О.В.