Єдиний унікальний номер 240/567/18 Номер провадження 22-ц/804/144/19
Категорія: 23 Номер провадження 22-ц/804/144/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії:

судді- доповідача: Новікової Г.В.,

суддів: Гапонова А.В., Будулуци М.С.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Бахмуті апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Олександрівського районного суду від 04 жовтня 2018 року (під головуванням судді Щербак Ю.В.) у справі №240/567/18 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства "Олександрівський Райагрохім" про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ПАТ «Олександрівський райагрохім» про визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок.

Ухвалою Олександрівського районного суду від 28 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху у зв'язку з ненаданням ОСОБА_2 документів, підтверджуючих його повноваження як представника позивачів, не зазначенням наявності у позивачів або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви та відсутністю документів в підтвердження підстав для відстрочення сплати судового збору. Позивачам надано десятиденний строк з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків.

07 вересня 2018 року ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді у справі №240/567/18. Ухвалою Олександрівського районного суду від 13 вересня 2018 року вказану заяву відхилено.

Ухвалою Олександрівського районного суду від 04 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ПАТ «Олександрівський райагрохім» про визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок визнано неподаною та повернуто позивачам. Роз'яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду. В обґрунтування зазначив, що суд не направив представнику позивачів копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, а тому ухвала не була вручена, що підтверджується відсутністю в матеріалах судової справи відповідної розписки про отримання ухвали суду. Строк на усунення не розпочинався.

Також в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не вказано яку саме суму судового збору потрібно сплатити та на які реквізити.

Вказав, що як представник позивача скористався наданим йому п.9 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» правом посвідчити копії документів та надав посвідчені адвокатом копії ордерів, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та документів, що подані до позову.

Однак суд, порушуючи право представника позивачів, не прийняв ці документи та не направив представнику позивачів відповідної ухвали про залишення позову без руху, а направив її лише позивачам, чим позбавив позивачів права на отримання професійної правничої допомоги, яке передбачене ст.15 ЦПК України, бо ухвала є незрозумілою для позивачів. Саме тому була подана заява про відвід судді, але вона залишилась не вирішеною.

Крім того, суд першої інстанції, прийнявши ухвалу про відмову в задоволенні заяви про

відвід, в порушення вимог ст.ст.33,40 ЦПК України не зупинив розгляд справи та не передав заяву на вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу. Питання про відвід судді не вирішено до цього часу, тому постановлення ухвали про повернення позовної заяви було передчасним та незаконним.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві(заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі оскаржується ухвала суду про повернення позовної заяви, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Перелік документів,що додаються до позовної заяви, зазначено в статті 177 ЦПК України.

Згідно 5 та 7 частин зазначеної статті позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До позовної заяви підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника,оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Частиною 1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ПАТ «Олександрівський райагрохім» про визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок, підписавши позовну заяву від свого імені.

Ухвалою Олександрівського районного суду від 28 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху у зв'язку з ненаданням ОСОБА_2 документів, підтверджуючих його повноваження як представника позивачів, не зазначенням наявності у позивачів або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви та відсутністю документів в підтвердження підстав для відстрочення сплати судового збору. Позивачам надано десятиденний строк з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків.

В підтвердження своїх повноважень як представника позивачів ОСОБА_2 до суду першої інстанції було надано копії ордерів.

Між тим, повноваження адвоката як представника згідно положень ч.ч.4,5 ст.62 ЦПК України підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника,оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Діючим законодавством не передбачено підтвердження повноважень представника сторони копією ордеру, не засвідченого підписом судді.

Таким чином, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що підписавши позовну заяву від імені позивачів ОСОБА_2 не надав документів, які б відповідно до положень ч.4ст.62 ЦПК України підтверджували повноваження адвоката як представника.

Ксерокопії ордерів не є підтвердження повноважень адвоката на звернення до суду із позовною заявою в інтересах позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо залишення позову без руху з цієї підстави.

Доводи про те, що сам адвокат має право завірити своїм підписом копію ордеру, є безпідставними,оскільки таке право для підтвердження повноважень сторони не передбачено діючим законодавством. Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника,оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Також підставою залишення позовної заяви без руху в ухвалі Олександрівського районного суду від 28 серпня 2018 року зазначено, що в позові ставиться питання про відстрочення сплати судового збору у зв'язку із низьким рівнем доходів позивачів,однак до позовної заяви не додано документів на підтвердження низького доходу позивачів, що позбавляє можливості суд вирішити зазначене питання та запропоновано надати такі документи.

Статтею 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У пункті 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 роз'яснено, що особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи зазначене, лише за наявності документів, підтверджуючих майновий стан сторони, суд може вирішити питання про відстрочення сплати судового збору. З додатків до позовної заяви вбачається, що таких документів не надано, а тому залишення позовної заяви без руху з цієї підстави також вирішено судом вірно.

Доводи про те, що суд в ухвалі не зазначив рахунок на який слід було сплатити судовий збір та не вказав його розмір, не можуть бути прийнятими до уваги. Так як в позовній заяві ставилося питання щодо відстрочення сплати судового збору і суд зобов'язаний був вирішити це питання , а тому судом було правильно запропоновано надати відповідні докази про матеріальний стан позивачів. Підставою для залишення позовної заяви без руху не було питання обов'язковості сплати судового збору.

Також підставою залишення позовної заяви без руху в ухвалі Олександрівського районного суду від 28 серпня 2018 року вказано, що не зазначено наявності у позивачів або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

В додатку до позовної заяви зазначено копії документів,які надаються разом із позовною заявою, і не зазначено наявності у позивачів або іншої особи оригіналів письмових доказів,на які є посилання в позовній заяві.

Доводи про те, що ухвалу про залишення позовної заяви без руху було направлено лише позивачам, на адресу представника така ухвала направлена не була, а тому і не закінчився строк для усунення недоліків, не можуть бути прийнятими до уваги, так як копія ухвали направляється відповідно до положень процесуального закону учасникам справи за адресою їх місця проживання

чи надсилається на офіційну електронну адресу. Учасниками справи відповідно до положень ст.42 ЦПК України є сторони,треті особи.

ОСОБА_2 не було надано підтвердження його повноважень як представника позивачів, не зазначено адреси місця проживання, куди б суд міг направити копію ухвали, а про те,що зазначена в позовній заяві електронна адреса є офіційною також не надано відповідної заяви і він не є учасником справи в розумінні положень ст.42 ЦПК України.

Щодо доводу апелянта про те, що судом неправомірно відмовлено в задоволенні клопотання про відвід судді та питання про відвід судді не вирішено, оскільки справу не передано до іншого суду відповідної інстанції для вирішення цього питання, апеляційний суд зазначає наступне.

На час вирішення заяви про відвід судді правосуддя в Олександрівському районному суді здійснювали двоє суддів, а тому для вирішення питання про відвід судді слід застосовувати ч.5 ст.40 ЦПК України, відповідно до якої якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Згідно з частинами 1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За встановлених обставин суд першої інстанції правильно залишив позовну заяву без руху,надавши позивачам строк для усунення недоліків.

Ухвала про залишення без руху була направлена позивачам, отримання ухвали особисто позивачами 04.09.2018 року підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.17,18),що надавало їм можливість повідомити свого представника.

Оскільки у встановлений десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху, позивачі не усунули недоліки позовної заяви,то суддя дійшов обґрунтованого висновку про те,що позовна заява на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України підлягає поверненню і ухвалою від 04 жовтня 2018 року повернув позовну заяву як не подану, роз'яснивши право повторного звернення до суду після усунення недоліків.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Також слід зазначити, що з однією позовною заявою звернулися декілька позивачів про визнання недійсними різних договорів оренди різних земельних ділянок, які не пов'язані між собою, тобто відсутня спільність предмету позову, а тому таке об'єднання в даному випадку не допускається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції процесуального права, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Керуючись ст.ст.367, 368,369, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрівського районного суду від 04 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Судді: