Справа № 736/2346/18
Номер провадження 2/736/203/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кутового Ю.С.,

при секретарі Александровій Н.Л.,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, а саме на: земельну частку (пай)) площею 5,3 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313448, виданого ОСОБА_2 районною державною адміністрацією, що належала спадкодавцеві ОСОБА_3, який помер 30.03.1999 р; земельну частку (пай)) площею 5,3 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313449, виданого ОСОБА_2 районною державною адміністрацією, що належала спадкодавцеві ОСОБА_4, яка померла 29.11.2007 р.

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у підготовче засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_1 (дівоче ОСОБА_4) ОСОБА_5, народилася 20 квітня 1963 року в с. Рибинськ Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом НК 738375, виданим Чернігівським РВ УМВС України в Чернігівській області 22.12.1999 р.

Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження ІV-УР № 2374513 від 06.05.1963 р.).

29 вересня 1984 року позивачка вийшла заміж за ОСОБА_6 та змінила свої дівоче прізвище «Бабинець» на «Кобець» про що Рибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про укладення шлюбу І-ЕЛ № 464678.

30 березня 1999 року ОСОБА_3 помер, про що Іванівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть (серія 1-ЕЛ № 054823) та складено 30.03.1999 року відповідний актовий запис за № 22.

29 листопада 2007 року ОСОБА_4 померла, про що Виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть (серія 1-ЕЛ № 079949) та складено 30.11.2007 року відповідний актовий запис за № 86.

За життя батьки позивачки були членами колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та були включені в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай).

Як результат їм були видані:

ОСОБА_7 - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313448 на земельну частку розміром 5,3 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, вартість на момент смерті 15 509,00 грн.;

ОСОБА_8 - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313449 на земельну частку розміром 5,3 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, вартість на момент смерті 21 806,00 грн.

Саме на дане майно після смерті спадкодавців відкрилась спадщина.

На момент смерті батьки проживали разом з позивачкою та її родиною за адресою: с. Ягідне вул. Вишнева, буд. 9 Чернігівський район Чернігівська обл. (довідки виконкому Іванівської сільської ради від 09.02.2017 № 297 та 298).

Відповідно до пункту 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач прийняла спадщину після смерті матері, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду (ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13).

Також позивачка зверталася з відповідними заявами до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про те чи дійсно її батьки отримувала якісь документи на землю, про вартість землі на момент смерті про що мені надали відповідну інформацію (986/147-17 та 980/147-17 від 21.08.2017).

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5).

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Зважаючи на викладене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 352 грн. 40 коп. до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 352,40 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави.

Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 11, ч.1 ст. 142, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну частку (пай)) площею 5,3 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313448, виданого ОСОБА_2 районною державною адміністрацією, що належала спадкодавцеві ОСОБА_3, який помер 30.03.1999 р;

- земельну частку (пай)) площею 5,3 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313449, виданого ОСОБА_2 районною державною адміністрацією, що належала спадкодавцеві ОСОБА_4, яка померла 29.11.2007 р.

Сплачений судовий збір залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю. С. Кутовий