Справа № 565/1827/18
Провадження № 2/565/137/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання за участю: представника позивача відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача з вимогою визнати за позивачем права власності на нерухоме майно: гараж на чотири бокси з побутовим приміщенням загальною площею 295,1 м.кв., що знаходиться за адресою: Будівельна база №1 та №2 промислової зони, буд.41 в м.Вараш Рівненської області (літера С-1, с1 згідно технічного паспорта виготовленого КП «КМБТІ» станом на 13.04.2017 року, інвентаризаційна справа №06452, реєстраційний №12к-90-190) (далі по тексту - спірні гаражні бокси); компресорну загальною площею 20,4 м.кв., що знаходиться за адресою Будівельна база №1 та №2 промислової зони, буд.41 в м.Вараш Рівненської області (літера Р-1, згідно технічного паспорта виготовленого КП «КМБТІ» станом на 14.04.2017 року, інвентаризаційна справа №05919, реєстраційний №34к-96-489) (далі по тексту - спірна компресорна), при спільному згадуванні - спірне нерухоме майно. В обґрунтування позову вказує, що право власності позивача на вказані обєкти нерухомого майна підтверджуються наявними у позивача документами, проте відповідач не визнає за позивачем право власності на спірне майно, у звязку з чим виникла необхідність у підтвердженні існуючого у позивача право власності на нерухомі обєкти. Правовими підставами звернення із позовом про визнання права власності на спірне нерухоме майно позивач зазначає ст.ст.16, 328,392 ЦК України.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не зявився.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задоволити, вказавши, що позивач набув права власності на спірне нерухоме майно на підставі п.8.5 Статуту ТОВ «КМТ».

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він ніде не працює, хотів придбати нерухомість у позивача, але відмовився від цього, позовні вимоги не визнав.

Свідок ОСОБА_6 під час судового засідання, вказав що він був ліквідатором ЗАТ МУ12 «ЕПМ», під час ліквідації якого було проведено інвентаризацію. В активі ЗАТ МУ12 «ЕПМ» знаходилось майно, щодо якого розглядається даний спір. Вказане товариство було ліквідоване за рішенням суду, спірне нерухоме майно продане під час ліквідації через прилюдні торги ТОВ «КМТ». Спірне нерухоме майно було зареєстроване під час ліквідаційної процедури.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, в результаті повного, всебічного і обєктивного дослідження доказів та керуючись законом, суд прийшов до наступного висновку.

Керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Кузнецовськметалторг» (далі ТОВ «КМТ») є відповідач, який набув права володіння підприємством на підставі договору купівлі-продажу корпоративних прав від 26.02.2011 року. На підставі протоколів проведення прилюдних торгів ТОВ «КМТ» отримало право володіння та укладення договорів купівлі -продажу щодо обєктів спірного нерухомого майна. В подальшому між ТОВ «КМТ» та Закритим акціонерним товариством Монтажне управління №12 «Електропівденмонтаж» (далі ЗАТ МУ12 «ЕПМ») були укладені договір №07/10-10 від 07.10.2010 року купівлі-продажугаражу на чотири бокси з побутовим приміщенням та договір №12/11-10 від 16.11.2010 року купівлі-продажу будівлі компресорної. Згідно актів приймання передачі вказані обєкти нерухомості передані від ЗАТ МУ12 «ЕПМ» у володіння ТОВ «КМТ». Розрахунки за вказане майно були проведені у відповідності до протоколів проведення прилюдних торгів. Спірне нерухоме майно згідно актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №1 від 07.10.2010 року та №2 від 16.11.2010 року було поставлене на баланс ТОВ «КМТ» як основні засоби підприємства. Постановою Рівненського окружного адміністративного адміністративного суду від 01.04.2013 року, яка набрала законної сили, припинено юридичну особу ТОВ «КМТ». У звязку з цим до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесені відповідні відомості. На підставі актів приймання-передачі основних засобів №1 та №2 від 17.07.2018 року ТОВ «КМТ» передало позивачу спірне нерухоме майно.

В позовній заяві позивач вказує, що у звязку із припиненням ТОВ «КМТ» та відсутністю у ТОВ «КМТ» заборгованості по обовязковим платежам та перед кредиторами, на підставі ч.12 ст.111 ЦК та п.8.5 Статуту ТОВ «КМТ» спірне нерухоме майно передане позивачу за актами приймання-передачі основних засобів №1 та №2 від 17.07.2018 року як єдиному учаснику (засновнику) ТОВ «КМТ». Тому позивач вважає, що після припинення діяльності ТОВ «КМТ» позивач є власником спірного нерухомого майна.

Для підтвердження прав позивача як власника спірного нерухомого майна позивач надавав відповідачу, крім актів приймання-передачі основних засобів №1 та №2 від 17.07.2018 року, також:

-договір між ТОВ «КМТ» та далі ЗАТ МУ12 «ЕПМ» №07/10-10 від 07.10.2010 року купівлі-продажу гаражу на чотири бокси з побутовим приміщенням та відповідним актом приймання-передачі нерухомого майна;

-договір між ТОВ «КМТ» та ЗАТ МУ12 «ЕПМ» №12/11-10 від 16.11.2010 року купівлі-продажу будівлі компресорної та відповідним актом приймання-передачі нерухомого майна;

-технічний паспорт на гараж на чотири бокси з побутовим приміщенням, інвентаризаційна справа №06452, реєстраційний №12к-90-190, що виготовлений Комунальним підприємством «Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «КМБТІ») станом на 13.04.2017 року;

-технічний паспорт на компресорну, інвентаризаційна справа №05919, реєстраційний №34к-96-489, що виготовлений КП «КМБТІ» станом на 14.04.2017 року.

Проте, відповідач не визнав право позивача на спірне нерухоме майно і відмовився придбати це майно.

Разом з тим, ч.4 ст.334 ЦК передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно із п.1 ч.1 ст.1, ч.4 ст.3, п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Таким чином, права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, у звязку з чим право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до Закону

Згідно із ч. 1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже позивачем у спорах про визнання права власності є особа, яка є власником майна, проте з незалежних причин не може у відповідній мірі реалізувати своє право власності.

Із актів приймання-передачі основних засобів №1 та №2 від 17.07.2018 року вбачається, що у фактичному володінні позивача з 17.07.2018 року знаходиться спірне нерухоме майно. Проте факт знаходження майна у позивача сам по собі не є доказом права власності.

Договори №07/10-10 від 07.10.2010 року та №12/11-10 від 16.11.2010 року купівлі-продажу гаражу на чотири бокси з побутовим приміщенням та будівлі компресорної суд визнає неналежними доказами, оскільки вказані договори укладені між ТОВ «КМТ» та ЗАТ МУ12 «ЕПМ», а тому не спроможні довести наявність у позивача права власності на вказані обєкти нерухомості. Технічні паспорти видані у 2017 році на спірне нерухоме майно КП «КМБТІ» не є реєстрацією права власності на майно згідно діючих правил реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, визначені Законом та ч.4 ст..334 ЦК України.

У зв"язку з наведеним, суд вважає некоректними аргументи позивача щодо набуття права власності на підставі ч.12 ст.111 ЦК та п.8.5 Статуту ТОВ «КМТ».

На час розгляду справи у суді позивач не надав належних доказів, що є власником спірного нерухомого майна (у встановленому законом порядку не зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно). За таких обставин, у задоволенні позову про визнання права власності на нерухоме майно слід відмовити, у зв»язку із безпідставністю.

Відповідачем судові витрати по справі не понесені.

На підставі наведенного та керуюсь ст.111, ч.4 ст.334, ст.392 ЦК України, п.1 ч.1 ст.1, ч.4 ст.3, п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 141,263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Повністю відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) права власності на нерухоме майно: гараж на чотири бокси з побутовим приміщенням загальною площею 295,1 м.кв., що знаходиться за адресою: Будівельна база №1 та №2 промислової зони, буд.41 в м.Вараш Рівненської області (літера С-1, с1 згідно технічного паспорта виготовленого КП «КМБТІ» станом на 13.04.2017 року, інвентаризаційна справа №06452, реєстраційний №12к-90-190); компресорну загальною площею 20,4 м.кв., що знаходиться за адресою Будівельна база №1 та №2 промислової зони, буд.41 в м.Вараш Рівненської області (літера Р-1, згідно технічного паспорта виготовленого КП «КМБТІ» станом на 14.04.2017 року, інвентаризаційна справа №05919, реєстраційний №34к-96-489).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду.

Головуючий

Повне рішення суду виготовлено і підписано головуючим 11 січня 2019 року.