Справа №752/5082/19
Провадження № 2-о/752/282/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.03.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з частю секретаря - Петрова Є.В.,

представника заявника - адвоката Преснякової І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

заявник звернулась до суду з заявою про встановлення обмежувального припису відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом обмеження його права та покладення обов»язку не наближатися на відстань ближче 100 м. до місця проживання (перебування) ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, заборонити наближатися на відстань ближче 100 м. до місця роботи ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, заборонити наближатися на відстань ближче 10 м до школи І-ІІІ ступенів № 36 ім.С.П. Корольова м.Києва, що знаходиться за адресою: вул..Михайла Стельмаха, 9 в м.Києві, заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання батьків ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3, заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв»язку особисто і через третіх осіб.

Заява обгрунтована тим, що заявник та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2016 р.

Після розірвання шлюбу, в зв»язку з наявними судовими спорами щодо участі у вихованні дитини, розподілу майна між заявницею та заінтересованою особою виникли неприязні стосунки, які в подальшому транспормувались в застосування до заявниці психологічного насильства, шляхом систепматичних словесних образ, погорз, приниження, в т.ч. щодо батьків, переслідувань, залякувань.

У заявниці виникли побоювання за своє життя та життя малолітньої дитини, вона вимушена була змінити місце проживання.

Заявниця зазначає, що неодноразово зверталась до органів поліції з приводу неправомірних дій ОСОБА_3

На підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва відносно ОСОБА_3 було встановлено обмежувальний припис.

Незважаючи на обмежувальний припис ОСОБА_3 продовжує неправомірні дії, застосування насильства, шляхом особистого відвідування та словесних образ, приниження та постійного морального впливу на заявницію.

Зазначені дії призвели до нервового зриву та госпіталізації заявниці

22.05.2018 р. ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, заявниця зазначає, що 04.03.2019 р. нею була подана до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, відомості про яку внесені до ЄРДР.

На підставі положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявниця просить встановити обмежувальний припис відносно заінтересованої особи, оскільки у інший спосіб запобігти застосуванню до неї насильства не можливо.

В судовому засіданні представник заявниці підтримала подану заяву, просила її задовольнити, посилаючись на те, що тривале застосування до заявниці заходів психологічного насильства впливає на її психологічний стан, заінтересована особа систематично продовжує свої неправомірні дії, і у інший спосіб уникнути даного впливу з боку ОСОБА_3 не можливо.

Заінтересована особа в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Неявка заінтересованої особи в судове засідання не перешкоджає судовому розгляду.

Вислухавши представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який був зареєстрований 27.02.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 194.

Від шлюбу у них народилась дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.05.2016 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 вчиняє дії відносно ОСОБА_2, пов»язані з словесними образами, погрозами, приниженням, переслідуванням, залякуванням.

Як встановлено судом ОСОБА_2 зверталась до правоохоронних органів з приводу незаконних дій ОСОБА_3, а саме до Голосіївському управлінні поліції ГУНП України у м. Києві з заявами щодо застосування психологічного насильства: заява № 29499 від 07.05.2016: № 66075 від 28.09.2016.

10.04.2018 р. відносно ОСОБА_3 Голосіївським районним судом м.Києва був встановлений обмежувальний припис строком на 6 місяців.

Незважаючи на наявність обмежувального припису ОСОБА_3 продовжує вчиняти дії щодо застосування психологічного насильства відносно заявниці, порушив обмеження, встановлені рішенням суду та наблизився до місця проживання заявниці, що викликало у неї погіршення стану здоров»я та госпіталізацію.

04.03.2019 р. ОСОБА_2 подала до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві заяву про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме умисного та систематичного психологічного насильства щодо неї, що викликають розлади здоров»я та втрату працездатності.

Відомості за даною заявою були внесені до ЄРДР за № 0001821.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров 'ю особи:

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеїр, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на колишнє подружжя.

В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов»язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (передування) з

постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об 'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання

(перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5)заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6)заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв 'язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видасться на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд вважає за необхідне встановити обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3, шляхом заборони наближатися на відстань ближче 100 м. до місця проживання, місця роботи ОСОБА_2, не наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання батьків заявниці, та шляхом заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2або контактувати з нею через інші засоби зв»язку особисто і через третіх осіб, оскільки зазначені заходи, на думку суду, зможуть обмежити подальше застосування психологічного насильства відносно заявниці..

В частині застосування відносно ОСОБА_3 заходів обмеження у виді заборони наближатися ближче 100 метрів до школи, де навчається дитина заявниці, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів, що ОСОБА_4 є особою, яка постраждала від домашнього насильства, а крім того, зазначені заходи обмежують участь батька у вихованні дитини, хоча такі обмеження не встановлені у визначеному законом порядку.

З огляду на викладене заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Татарбунари Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4.

Встановити наступні заходи обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього наступні обов»язки:

- заборонити наближатися на відстань ближче 100 м. до місця проживання (перебування) ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1;

- заборонити наближатися на відстань ближче 100 м. до місця роботи ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2;

- заборонити наближатися на відстань ближче 100 м. до місця проживання батьків ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя