Номер провадження: 22-ц/813/1498/19
Номер справи місцевого суду: 522/7957/17
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 лютого 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, посилаючись на те, що 20 червня 2003 року він уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_2, який було зареєстровано відділом ЗАЦС Дзержинського району м. Пермі Російської Федерації, актовий запис № 491. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 від 17.12.2003 року. Позивач мотивує позов тим, що поведінка відповідача змінилася та її висловлювання почали свідчити про те, що він не є біологічним батьком ОСОБА_5 Крім того, дитина була зачата до початку подружніх правовідносин, які були оформлені сторонами 20.06.2003 року, а дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 того ж року, через п'ять місяців після укладення шлюбу. Тобто, дитина була зачата до укладення шлюбу, що викликає сумнів у його батьківстві позивача (а.с. 3-6).

08 лютого 2018 року рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства задоволено.Визнано, що ОСОБА_4 не є батьком ОСОБА_5. Внесено зміни до актового запису № 1797 від 17 грудня 2003 року про народження ОСОБА_5, зробленого відділом ЗАЦС Дзержинського району м. Пермі, виключивши відомості про батьківство з актового запису про народження ОСОБА_5, зробленого відділом ЗАЦС Дзержинського району м. Пермі 17 грудня 2003 року за № 1797, а саме у графі «Батько» виключити запис «ОСОБА_4», у графі «Прізвище» виключити запис «ОСОБА_4», у графі «ім'я, по батькові» виключити запис «ОСОБА_4», у графі «Ім'я, по батькові» виключити запис «ОСОБА_5» (а.с. 120).

14 березня 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не погоджуючись з вказаним рішенням звернувся з апеляційною скаргою. Так, апелянт вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а саме що ОСОБА_2 не ухилялась від проведення судово-медичної експертизи, а їх з дочкою неявка до експертної установи обумовлена об'єктивними причинами про що вони повідомляли суд та просили зупинити провадження по справі. Тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с. 123-127).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області Журавльова О.Г. від 02.04.2018 року було відкрито апеляційне провадження в справі (а.с. 135). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.04.2018 року справа була призначена до розгляду (а.с. 136).

15.05.2018 року від представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 надійшли заперечення на апеляційну скаргу. Представник позивача вказує на те, що відповідач знаючи про наявність розгляду судом позовного провадження про оспорювання батьківства зробила видимість того, що вона з донькою виїхала з країни. Об'єктивні причини зазначених дій, на думку позивача, уникнути проведення судово-медичної експертизи. Сторона позивача зазначає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а тому просить залишити оскаржуване рішення без змін (а.с. 143-146).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10.10.2018 року по справі призначена судово-медична молекулярно-генетична експертиза та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи (а.с. 226-228).

В зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою судді Дрішлюка А.І. від 28.01.2019 року справа була прийнята до провадження. Ухвалою від 04.02.2019 року в справі було відновлено провадження.

В судовому засіданні апелянт-відповідач ОСОБА_2 та її представники просили задовольнити апеляційну скаргу, позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з'явились, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що призначена під час розгляду справи за клопотанням позивача генетична експертиза проведена не була, оскільки відповідач двічі не з`явилась з дитиною для відібрання зразків для проведення досліджень. Відповідач до судового засідання не з`явилась і будь яких заперечень та доказів щодо заперечення позову не надала. Тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а запис про батьківство позивача виключенню з актового запису про народження дитини ОСОБА_5

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, та задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2003 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом РАЦС Дзержинського району м. Пермі, Російська Федерація, актовий запис № 491 (а.с. 12).

Під час перебування в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народилася донька - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом РАЦС Дзержинського району м. Пермі, Російська Федерація, актовий запис № 1797 (а.с. 13).

31.08.2017 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області було задоволення клопотання позивача та призначена в справі судово-медична молекулярно-генетична експертиза щодо вирішення питання батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 71).

Вказана ухвала була направлена відповідачу та експертній установі для виконання (а.с. 72, 74).

31.10.2017 року від КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» направили до суду повідомлення щодо необхідності одночасного прибуття до установи ОСОБА_4, ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_5 з 10 до 14 години 20.11.2017 року для відбору біологічних зразків: зразків рідкої крові та крові на марлі (а.с. 76). Аналогічне повідомлення від експерта, за винятком дати прибуття - 20.12.2017 року, надійшло до суду 28.11.2017 року (а.с. 81).

20.12.2017 року від ОСОБА_2 надійшли пояснення по справі, в яких вона зазначила, що не може з'явитися разом з донькою до медичного закладу для проведення експертизи, оскільки з серпня 2017 року вона з донькою перебуває на постійному місці проживання в Російській Федерації, громадянами якої вони являються. Крім того відповідачка пояснила, що задля проведення експертизи необхідно відірвати дитину від навчального процесу, що суперечить інтересам дитини, та витратити значні кошти на переїзд з однієї держави до іншої на двох в дві сторони. Позивач просила суд не розцінювати неявку як умисне ухилення від проведення експертизи та зазначила, що рішення про переїзд до іншої країни було прийнято в зв'язку з судовими процесами з чоловіком щодо поділу майна подружжя, невиконанням належним чином ним обов'язку по сплаті аліментів та відсутності роботи на території України (а.с. 83).

03.01.2018 року матеріали цивільної справи були повернені експертом до суду з повідомленням про невиконання ухвали про призначення експертизи в зв'язку з неприбуттям ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_5 20.11.2017 року та 20.12.2017 року до експертної установи для одночасного відбору біологічних зразків (а.с. 88).

06.02.2018 року від відповідача надійшло до суду клопотання про зупинення провадження в справі до 10.07.2018 року, яке відповідач обґрунтовувала тим, що навчальний процес доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, закінчується в середині червня, а в період з 01.07.2018 року по 10.07.2018 року вони мають намір приїхати до України та зможуть прийняти участь в судовому засідання та надати необхідні біологічні матеріали для проведення експертизи (а.с. 107). Вказане клопотання було залишено без задоволення в зв'язку з тим, що представник відповідача був належним чином повідомлений про судове засідання, однак, до суду не з'явився та про причини неявки до суду не повідомив, а доказів стосовно перебування сторони відповідача за межами України суду надано не було, тому суд вирішив розглядати справу за відсутності сторони відповідача та ухвалив рішення по суті спору.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. При цьому одним з способів забезпечення доказів є експертиза, яка згідно зі ст.103 ЦПК України призначається судом для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за диспозицією ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Отже, обов'язковою умовою за статтею 109 ЦПК України є факт ухилення учасника справи від участі в експертизі, що повинно бути належним чином підтверджено та встановлено судом. Разом з тим, за обставинами даної справи, поведінка відповідача не може бути безумовно розцінена як ухилення від участі в проведенні експертизи, оскільки відповідач направила до суду пояснення по справі та належним чином обґрунтувала своє неприбуття до експертної установи, зокрема, зазначила відповідні причини, які можуть бути визнані судом поважними. Докази на обґрунтування позиції позивача щодо оцінці поведінки відповідача в матеріалах справи відсутні.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи на стадії апеляційного провадження стороною позивача в справі було заявлено клопотання про призначення експертизи, яке було задоволено ухвалою апеляційного суду від 10.10.2018 року (а.с. 226-228).

На виконання вказаної ухвали був складений експертний висновок № 127 від 26.12.2018 року відповідно до якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ймовірністю 99,999999%, таким чином, батьківство практично доведене.

Таким чином, враховуючи вище наведене, специфіку спірних правовідносин, які виникли між сторонами, зважаючи на те, що поведінка сторони відповідача в процесі розгляду справи в суді першої інстанції, в тому числі, при вирішенні питання про проведення експертизи, була помилково визначена судом першої інстанції як ухилення від проведення експертизи за ст. 109 ЦПК України, а експертним висновком був підтверджений факт батьківства позивача, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 лютого 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства - залишити без задоволення.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 01 квітня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

06.03.2019 року м. Одеса