Справа № 361/123/19
Провадження № 2/361/1559/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

02 квітня 2019 р. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Корніюк К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21.09.2017р.: за кредитом 42398,84грн., за відсотками 12418,35грн., по комісії 1350грн., пеню за прострочення сплати кредиту 105,93грн., пеню за прострочення сплати процентів 589,88грн., пеню за прострочення сплати комісії 49,10грн., всього за договором 56912,10 грн., та на відшкодування судових витрат 1762грн. Позов вмотивовано тим, що позивач видав відповідачу кредит на умовах повернення кредиту і сплати відсотків у визначені договором строки; відповідач кредит отримав, але допустив прострочення в платежах, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість по тілу кредиту, по сплаті відсотків та по комісії; крім того, нарахована пеня відповідно до умов договору.

Відповідач повторно не явився, був повідомлений належним чином, відзиву не подав.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на заочне рішення.

Суд ухвалив справу розглянути заочно, у відсутності відповідача.

Судом встановлено, що 21.09.2017р. між сторонами був укладений Відповідач повторно не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місця проживання, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України.

договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит 49000грн. (п.3.1), строком до 21.09.2020р. (п.3.5.), сплатою відсотків у розмірі 68% річних, а у разі прострочення платежів передбачено підвищену процентну ставку 75% річних на прострочені суми (п.3.8, 3.9), зі сплатою ануїтетних платежів по 3220грн. на місяць у встановлену дату місяця.

П.3.11. і додатком №1 передбачено комісію: одноразова комісія --- грн.., комісії за поточне обслуговування кредиту - 0грн., комісія за обслуговування простроченого кредиту - до 500грн.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надав позивачу кредит. Відповідач - позичальник не подав заперечень проти цього і не оспорив договір або отримання суми кредиту на вказаних умовах і в указаному розмірі.

З наданого розрахунку заборгованості видно, що позичальник допустив прострочення в платежах по поверненню кредиту, по сплаті відсотків та комісії. Станом на 27.12.2018р. заборгованість наступна: за кредитом 42398,84грн., за відсотками 12418,35грн., по комісії 1350грн., а також нарахована пеня за прострочення сплати кредиту 105,93грн., пеня за прострочення сплати процентів 589,88грн., пеня за прострочення сплати комісії 49,10грн., всього борг 56912,10 грн.

Відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх спростування повне або часткове, зокрема не довів суду факту сплати ним платежів у більшому розмірі, ніж враховано позивачем. Дані розрахунки виконані у відповідності до умов договору, і оскільки вони не оспорюються відповідачем, то вони судом приймаються як достовірні.

Відповідач (позичальник) свої зобов'язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість у вказаній в розрахунку сумі - в тому числі заборгованість за кредитом, за відсотками.

Згідно ст.627 ЦК - сторони є вільними в укладанні договору. Згідно ст.638, ст..639 ЦК - якщо сторони досягли домовленості і уклали договір, в якому передбачені певні зобов'язання, то вони мають виконуватись і вважатись такими, що момент домовленості настав. Згідно ч.1ст.631 ЦК- строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки у відповідності з договором. Згідно ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів на умовах договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.615 ЦК - не припустима одностороння відмова від зобов'язання. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно ч.1 ст..611 ЦК - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені умовами договору або законом, зокрема сплата неустойки (п.3). Згідно ст.549 ЦК - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума чи інше майно, котре боржник зобов'язаний передати кредитору у випадку порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, яка обчислюється в процентах від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст..550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, спричинених невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються (ч.2). Кредитор не має права на неустойку у випадку, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (ст..617ЦК). Згідно ст.617 ЦК- особа, що порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо доведе, що це порушення сталось внаслідок випадку або непереборної сили; не вважається випадком, зокрема, невиконання зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, необхідних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача заборгованість: прострочений кредит, нараховані проценти за користування кредитом за передбаченою умовами договору процентною ставкою, а також підвищеною у разі прострочення процентною ставкою. Також підлягає стягненню нарахована комісія у відповідності до умов договору. Дані умови договору позичальником не оспорені. Вказана комісія не суперечить вимогам закону, враховуючи підстави її застосування - обслуговування простроченого кредиту.

Також є підстави для дострокового стягнення кредиту. Підстави для вимоги про дострокове повернення кредиту передбачені статтею 1050 ЦК України, так згідно ч.2 ст.1050 ЦК - кредитор у разі прострочення боржником за договором позики (кредиту) має право вимагати дострокового повернення позики.

Відповідну вимогу кредитор позичальнику відправив і у наданий строк для повернення кредиту (достроково у разі прострочення платежів) - позичальник не виконав, тому з закінченням вказаної у вимозі дати кредит вважається простроченим.

Щодо стягнення пені, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи з наступного:

Пеня є неустойкою, яку має право отримати кредитор від боржника у зобов'язанні у разі порушення виконання зобов'язання боржником. Умова про неустойку (як вид забезпечення виконання зобов'язання) має бути погоджена між сторонами договору, тобто має договірне походження. Договір про неустойку (захід забезпечення виконання зобов'язання) повинен бути укладений у тій самій формі, що і основний договір, тобто у письмово мій формі, яка вимагається для договору кредиту. Позивач у позовній заяві посилається на п.4.1. Договору кредиту, який нібито передбачає неустойку у вигляді пені на прострочений кредит, проценти і комісію. Разом з тим, в наданому суду кредитному договорі п.4.1 містить у собі зовсім інші умови договору, які не стосуються пені. Згідно п.4.1 договору - ним врегульовані умови відкриття карткового рахунку на умовах тарифного плану. Договір не містить відповідної умови щодо пені і підстав застосування неустойки. Таким чином, позивач не обґрунтував і не надав суду доказів укладення між сторонами договору щодо пені, тому відсутні підстави - виходячи з наведених у позовній заяві обґрунтувань і з наданих суду доказів, - для застосування неустойки (пені). Позов в цій частині задоволенню не підлягає. Крім того, розрахунок пені, наданий позивачем, не ґрунтується на умовах укладеного між сторонам договору.

Оскільки суд позов задовольняє повністю, то судові витрати (судовий збір) підлягають відшкодуванню відповідачем частково, пропорційно задоволеним позовним вимогам. Сплачено судовий збір у сумі 1762грн., задоволено позов на 98%, відшкодуванню підлягають судові витрати в розмірі 98% понесених витрат, тобто в сумі 1726,76грн.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити;

стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21.09.2017р.: за кредитом 42398,84грн., за відсотками 12418,35грн., по комісії 1350грн., всього за договором 56167,19 грн., та на відшкодування судових витрат 1726,76грн., всього стягнути 57893,95грн. (п'ятдесят сім тисяч вісімсот дев'яносто три гривні 95 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, а також після закінчення строку на подання іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 02 квітня 2019 року.

Суддя Т.В. Селезньова