Справа №484/1394/17
Провадження № 22ц/812/40/19
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 січня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Яворської Ж.М.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання - Цуркан І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

Державної судової адміністрації України

(далі -ДСА України)

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2018 року, постановлену під головування судді Максютенко О.А. за заявою ДСА України про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого документа та поновлення строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом Первомайського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми виплаченого забезпечення,-

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2017 року Первомайський міськрайонний центр зайнятості ( далі - Первомайський МРЦЗ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми виплаченого забезпечення.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2017 року позов задоволено. З ОСОБА_2 на користь Первомайського МРЦЗ стягнуто 1667 грн. 91 коп. виплаченого забезпечення, а в дохід держави - витрати на сплату судового збору у сумі 640 грн.

На підставі судового рішення видано виконавчі листи, у тому числі, лист про стягнення судового збору в дохід держави, який повернуто Первомайським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області (далі - Первомайського МР ВДВС ГТУЮ Миколаївської області) Державній судовій адміністрації України без прийняття до виконання повідомленням від 04 серпня 2017 року.

02 жовтня 2018 року ДСА України звернулася до суду з заявою про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого документа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, мотивуючи заяву тим, що у виконавчому документі не зазначено дату народження боржника - фізичної особи, що стало підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Окрім цього ДСА України як стягувач пропустила строк пред'явлення виконавчого документу про стягнення судового збору до виконання через велику завантаженість та його повернення, а тому просила про його поновлення.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2018 року у задоволенні заяви ДСА України відмовлено.

В апеляційній скарзі стягувач ДСА України просить скасувати судове рішення, та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги ДСА України, посилаючись на безпідставність такого рішення суду, через неповне з'ясування судом усіх обставин справи та порушення ним норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з того, що оскільки виконавчий лист було видано у суворій відповідності до резолютивної частини рішення суду, натомість виправлення помилки у виконавчому листі можливо лише тоді, коли внаслідок помилки зміст виконавчого листа відрізняється від змісту резолютивної частини рішення суду, заявник не вірно визначив процесуальну підставу звернення до суду із заявленими вимогами. Крім того, ДСА України не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

З такими висновками суду погодитися не можна, виходячи з такого.

За частинами 2, 3 статті 368 ЦПК України (що діяли на момент видачі виконавчого документу) визначено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили видається один виконавчий лист, в тому числі, окремо виконавчий лист щодо стягнення судового збору.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»( в редакції чинній на день видачі виконавчого листа), у виконавчому документі, крім іншого, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

Крім того, згідно абзацу 9 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Стягувачем по відшкодуванню судового збору у відповідності до змін, що внесені до ч.4 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі абзацу «в» підпункту 35 пункту 3 розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Вищу раду правосуддя», які набрали чинності 5 січня 2017 року, визначено Державну судову адміністрацію України.

З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2017 року при ухваленні рішення Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави стягнуто 640 грн. судового збору (а.с.32-33).

Звертаючись до суду з даним позовом позивачем надано довідку, яка містить відомості щодо дати народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта ОСОБА_2 ( а.с.9).

28 липня 2017 року судом видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. ( а.с.53), який було пред'явлено до виконання у строк, встановлений ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, при видачі виконавчого листа 28 липня 2017 року, суд першої інстанції не звернув уваги на наявні в матеріалах відомості щодо боржника і в порушення вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», не зазначив дату народження боржника.

Виходячи із зазначеного, виконавчий лист по справі № 484/1394/17 не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (в редакції, яка діяла під час набрання рішенням законної сили), а саме не містить відомостей щодо дати народження боржника.

Повідомленням Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області (далі - Первомайського МР ВДВС ГТУЮ Миколаївської області) від 04 серпня 2017 року виданий виконавчий документ повернуто Державній судовій адміністрації України без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з тим, що у ньому не зазначено дату народження боржника.

Суд даним обставинам належної правової оцінки не надав та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для виправлення помилки у виконавчому документі.

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами (ч.1), і що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2).

Аналогічна за змістом норма міститься у ст.14 ЦПК України в редакції, яка була чинною на час видачі виконавчого документу.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути пред'явлений до виконання.

Виконавчий лист, що є об'єктом судового розгляду, було пред'явлено до виконання у строк, встановлений ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», проте був повернутий без прийняття до виконання, з вищезазначених підстав.

Звертаючись до суду з даною заявою ДСА України, як підставу для поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання зазначала те, що за період з 01 січня 2018 року по 01 жовтня 2018 року до відділу ДСАУ, який займається претензійно-позовною роботою, надійшло понад 19 тис. виконавчих документів, з яких пред'явленого до виконання до органів ДВС України та Державної казначейської служби України близько 15 тис. виконавчих документів, з яких майже 4000 виконавчих документів повернуті без виконання та потребують внесення змін та поновлення строків.

З наведеного випливає, що причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання є поважними.

Отже, суд першої інстанції безпідставно відмовив ДСА України в поновленні строку, про який йдеться, з посиланням на ненадання стягувачем доказів про наявність поважних причин пропуску строку.

Крім того, вина стягувача у поверненні, виданого судом першої інстанції виконавчого документа без прийняття до виконання, взагалі відсутня.

Приймаючи остаточне рішення по справі, колегія суддів враховує те, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави ( пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом ( пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Як вбачається із матеріалів справи дата народження ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, колегія суддів вважає, що ухвалу суду слід скасувати та постанови нову про задоволення заяви ДСА України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Державної судової адміністрації України про виправлення помилки та поновлення строку задовольнити.

Поновити строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2017 року, виданого 28 липня 2017 року у справі №484/1394/17 за позовом Первомайського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми виплаченого забезпечення в частині стягнення судового збору.

Виправити помилку у виконавчому листі, виданому 28 липня 2017 року по справі №484/1394/17 за позовом Первомайського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми виплаченого забезпечення, вказавши в ньому дату народження ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 08 січня 2019 року.