Номер провадження 2/754/6890/19
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

за участі секретаря - Гергель В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності з виплатою її вартості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та про визнання права власності на 1/6 частини квартири.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником 5/6 частини квартири АДРЕСА_1 з яких 3/6 частини майна позивач отримав на підставі приватизації, а 2/6 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідач є власником 1/6 частини квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що складає 9,17 м.кв. Відповідач не проживає у вказаній квартирі з 2010 року, не приймає жодної участі в утриманні будинку та прибудинкової території, не сплачує витрат за житлово-комунальні послуги.

Позивач неодноразово пропонував викупити у відповідача частину спільного майна, однак згоди не отримав. Порядок користування між співвласниками житла не встановлений.

На підставі викладеного, позивач просить суд припинити право власності Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , з компенсацією вартості даної частки, що була внесена ОСОБА_1 та зберігається на депозитному рахунку Деснянського районного суду міста Києва та визнати право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Ухвалою суду від 04.10.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивач до судового засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки), що міститься в матеріалах справи.

Відповідач в судове засідання не з`являлася, однак в матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої ОСОБА_2 позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва на право власності на житло виданого відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної адміністрації у місті Києві від 02.08.2007 квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 22).

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.07.2018 підтверджується, що позивач успадкував 2/3 майна померлого ОСОБА_3 , а відповідач успадкувала 1/3 частини спадщини. Спадщину складає Ѕ частини квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно Довідки про надання інформаційно-консультативних послуг, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , що діє на підставі сертифікату ФДМУ 1079/17 від 08.11.2017 надані інформаційні послуги про вартість двокімнатної квартири загальною площею 55,06 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 оціночна вартість становить 790 000,00 грн.. (а.с.8).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до приписів ч.1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі.

У відповідності з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною 2 цієї статті передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Згідно із ст. 155 ЖК України власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Положеннями частини першої ст.346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в ст.365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зі змісту практики Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті.

Оцінюючи подані докази та встановлені судом обставини, є всі підстави вважати, що в даних правовідносинах встановленими і доведеними є всі умови, передбачені ч.1 ст.365 ЦК України.

Відповідно ч.1 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем, на виконання вимог ч.2 ст. 365 ЦК України внесено на депозитний рахунок Деснянського районного суду м. Києва кошти у сумі 131667 гривень, відповідно до квитанції № 199 від 02 вересня 2019 року, відповідно до попередньо проведеної оцінки вартості майна. (а.с.26)

Ухвалюючи рішення про припинення права власності відповідача на 1/6 частки у майні, що належить їй на праві приватної спільної часткової власності, зі стягненням на її користь відповідної грошової компенсації, суд виходив із того, що частка у майні не може бути виділені в натурі, квартира є неподільною. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, до того ж таке припинення права власності на частину майна не завдасть істотної шкоди відповідачу оскільки на її користь буде стягнута відповідна грошова компенсація.

Таким чином, судом встановлено, що частка відповідача у спільній квартирі є незначною, є неподільною річчю та не може використовуватись сторонами спільно, істотного порушення прав відповідача у разі припинення права власності на її частку не вбачається.

Керуючись, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 274, 279, 354 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 317, 356, 358, 382, 383, 386 ЦК України; ст. 155 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності з виплатою її вартості задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Києва, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована - АДРЕСА_3 ) на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , з компенсацією вартості даної частки в розмірі 131667 гривень, що була внесена ОСОБА_1 та зберігається на депозитному рахунку Деснянського районного суду міста Києва, відповідно до квитанції № 199 від 02 вересня 2019 року.

Визнати право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований - кв. АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: