ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 611/419/18

Провадження № 22-ц/818/1997/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І. В., Колтунової А. І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Барвінківської міської ради Харківської області,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу заступника прокурора прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Барвінківської міської ради Харківської області на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2019 року в складі Ткаченка А.О.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду в інтересах держави з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Барвінкове в особі Барвінківської міської ради, матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 206008 грн. 20 коп. Зазначає, що ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 05 січня 2017 року у справі №611/1201/16-к ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, цивільний позов прокурора в інтересах Барвінківської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 207584 грн. 09 коп. залишено без розгляду. Прокурор зазначає, що ОСОБА_1, будучи посадовою особою - спеціалістом з земельних питань Барвінківської міської ради Харківської області, в період часу з 01 грудня 2008 року по 30 червня 2011 року вчинив службову недбалість, яка виразилася у неналежному виконанні своїх службових обов'язків внаслідок несумлінного ставлення до них. ОСОБА_1 не вжив будь-яких заходів, передбачених п.п.2.4,2.8,2.13,2.20 посадових інструкцій, затверджених 01 грудня 2008 року, 18 грудня 2008 року, 21 травня 2010 року, п.п.2.4,2.8,2.12,2.18 посадової інструкції, затвердженої 20 липня 2010 року, п.п.2.4,2.8,2.10,2.16 посадової інструкції, затвердженої 11 січня 2011 року, п.п.2.9 посадових інструкцій, затверджених 20 липня 2010 року і 11 січня 2011 року, з метою перегляду орендної плати, розмір якої було змінено на законодавчому рівні, за користування землями відповідно до вимог діючого законодавства. Крім цього, ОСОБА_1 не виконував обов'язки передбачені п.2.20 посадових інструкцій затверджених 01 грудня 2008 року, 18 грудня 2008 року, 21 травня 2010 року, п.2.18 посадової інструкції затвердженої 20 липня 2010 року, п.2.16 посадової інструкції затвердженої 11 січня 2011 року, а саме: не вжив заходів, спрямованих на державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного Барвінківською міською радою з ПП «ОСОБА_3» 23 березня 2007 року, у зв'язку з чим договір не є чинним, а розмір плати за землю, якою користувалася ПП «ОСОБА_3» склав менше трикратного розміру земельного податку. У зв'язку з вищевикладеним, в зв'язку з недотримання ст.21 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року №161-XIV, п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.06 №1724 «Деякі питання оренди земель», ст.288 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ та відповідних пунктів договорів оренди в 8 договорах оренди землі загальною площею 20,6892 га, укладених до 01.01.2008 року (з ТОВ «Харків-Консалтинг» вул.Польова,1 (0,5993га), ЗАТ «Барвінкове-Агро» вул.Свердлова,5 (5,3023га), ЗАТ «Барвінкове-Агро» вул.Свердлова,6 (1,9768га), ТОВ «Торговий дім «Партнер» вул. Леніна, 12 (0,2509га), ТОВ «Людмила» вул. Першотравнева, 2 (0,1454га), ВАТ «Савинський цукровий завод» вул.Івана Франка (8,6128 га), ТОВ «ТМК «Українське вугільне паливо» вул. Горького, 1 (1,1059 га), ПП ОСОБА_3 вул.Червонозаводська 121-6 (2,6958га), ставка орендної плати не була переглянута та складала менше трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю», що призвело до заниження орендної плати та недоотримання доходу бюджетом на загальну суму 206008,20 грн. в тому числі: обласний бюджет - 39273,12 грн., районний бюджет - 23563,87 грн., міський бюджет -143171,21 грн.

Представник Барвінківської міської ради Харківської області Рижова Н.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково з підстав, зазначених у позові, просила їх задовольнити, при цьому пояснила, що оскільки судом не доведена невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину щодо завдання збитків обласному та районному бюджету, Барвінківська міська рада вважає, що незаконними діями відповідача було завдано шкоду місцевому бюджету Барвінківської міської ради - збитки в сумі 143171,21 грн.. З доводами викладеними прокурором в позовній заяві погоджується, однак пояснити чому саме прокурором в позові зазначена сума заподіяних збитків в розмірі 206008 грн. 20 коп., а не 143171,21 грн. не змогла, мотивуючи це тим, що позовна заява складалась органами прокуратури, в зв'язку з чим підтримує позовні вимоги в частині завданих збитків саме міському бюджету Барвінківської міської ради в сумі 143171 грн. 21 коп., оскільки вони не мають ніякого відношення до інших бюджетів (районного та обласного), бо вони не пов'язані між собою. Також зазначила, що прямого посилання на необхідність проведення перегляду орендної палати в Законі не має. Рішення щодо перегляду орендної плати не приймалося міською радою не приймалося, ставки орендної плати переглядалися тільки в 2014 році, вважає, що відповідальність за прийняття цих рішень несе міський голова, а за не виконання умов договору несуть відповідальність сторони за договором. Міська рада не зверталася до суду з позовами до орендарів, які не сплачували орендну плату.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, зазначив, що позивач самовільно, без наявних на те підстав, завищив суму збитків, зазначених у позовній заяві на 64412,88 грн., невірно зазначив реквізити для перерахування грошових коштів, які позивач просить стягнути з нього. Також, територіальна громада міста Барвінкове існує у відповідності до територіально-адміністративного розподілу Харківської області, але представницький орган, який би представляв інтереси жителів міста Барвінкове - Барвінківська міська рада, з'явився як юридична особа лише 06 серпня 2018 року. Позовна заява прокурором підготовлена та зареєстрована 26 квітня 2018 року, на цей момент Барвінківської міської ради, як юридичної особи, не існувало. В його посадових обов'язках не зазначено, що він повинен був здійснювати підготовку проектів договорів оренди землі, контроль за виконанням укладених договорів оренди земельних ділянок, вносити пропозиції по внесенню змін до них, в тому числі і по перегляду орендної плати, приводити їх у відповідність до діючого законодавства. Усних та письмових розпоряджень від міського голови по приведенню договорів оренди у відповідність до внесених змін до законодавства йому не надходило. Крім цього, оскільки відносно нього жодного вироку судів першої інстанції які б не набрали законної сили не має, його вина у завданні матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, не доведена.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2019 року у задоволені позову Лозівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Барвінківської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави у даній справі, ОСОБА_1 не несе відповідальність за фінансові втрати міської ради внаслідок застосування орендної плати меншої ніж передбачено законодавством та прокурором пропущено строк звернення до суду.

В апеляційній скарзі заступник прокурора прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Барвінківської міської ради Харківської області просить рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано вийшов за межі заявлених прокурором вимог, посилаючись на обставини відсутності в ОСОБА_1 повноважень щодо укладення від імені територіальної громади та її виконавчого комітету договорів відповідно до законодавства, перегляду орендної плати та приведення її у відповідність до законодавства. Проте, зазначені судом обставини не складають підставу позовних вимог. Підставу позовних вимог прокурора складають обставини, що безпосередньо вказують на наявність в бездіяльності ОСОБА_1 складу цивільного правопорушення згідно зі ст. 1166 ЦК України, а саме заподіяння шкоди майну територіальної громади м. Барвінкове у вигляді заниження орендної плати за договорами оренди внаслідок бездіяльності ОСОБА_1 В порушення вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України суд першої інстанції не взяв до уваги ухвалу Барвінківського районного суду Харківської області від 05 січня 2017 року. Прокурором надано достатнє обґрунтування необхідності представляти інтереси держави в особі Барвінківської міської ради, як представницького органу територіальної громади.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про проведення судового засідання 26 березня 2019 року без його участі, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що крім пропуску прокурором строку звернення до суду, відсутністю підстав для представництва прокуратурою Барвінківської міської ради Харківської області, суд враховує, що ОСОБА_1 не несе відповідальність за фінансові втрати міської ради.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що зазначені ним три підстави для відмови у задоволені позову є взаємовиключними.

Так, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Встановивши під час судового розгляду відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави, суд повинен відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишити позовну заяву без розгляду, а не відмовити у задоволені позовних вимог по суті спору.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зобов'язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Відповідно до ст.ст.1, 3 ЦК України, ст.ст.2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Згідно п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

У пункті 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року за №1697-VII.

У частині 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Таким чином, для перевірки наявності підстав для звернення прокурора з позовом в інтересах держави суду слід перевірити, а прокурору в позовній заяві необхідно обґрунтувати, чи вимагають захисту реальні державні інтереси та чи є передбачені ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

З матеріалів справи убачається, що при зверненні із позовом до суду наявність інтересів держави прокурор обґрунтував порушенням прав територіальної громади м. Барвінкове в особі її представницького органу Барвінківської міської ради, оскільки внаслідок бездіяльності ОСОБА_1 було занижено розмір орендної плати за договорами оренди землі на загальну суму 206008 грн. 20 коп. З 2011 року органом місцевого самоврядування заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на відшкодування шкоди не вжито, що свідчить про його бездіяльність з вказаного питання. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад. При цьому, кошти місцевих бюджетів спрямовуються на реалізацію державних програм. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 05 січня 2017 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України у зв'язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, цивільний позов прокурора в інтересах Барвінківської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення з нього матеріальних збитків у сумі 207584 грн. 09 коп. залишено без розгляду. Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст.2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з'ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).

Ці міркування Конституційний Суд зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення, і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Отже, на думку колегії, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

За таких обставин, з урахуванням предмету спору, прокурором належним чином обґрунтована наявність порушень інтересів держави, що залишилось поза увагою суду.

Посилання суду першої інстанції на позицію Верховного Суду викладену у справі № 922/901/17 від 21 грудня 2018 року є помилковим, оскільки предмет спору, підстави позову та обставини у справі, що є предметом розгляду, не є тотожними обставинам у вищевказаній справі.

З урахуванням зазначеного, підстав для залишення позову заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Барвінківської міської ради колегія суддів не вбачає.

Крім того, відмовляючи у задоволені позовних вимог через необґрунтованість позову та пропуском строку звернення до суду, Лозівський міськрайонний суд Харківської області не врахував, що відмовити в позові через пропуск строку звернення до суду можливо лише в тому разі коли позов є обґрунтованим, а причини пропуску строку не є поважними.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що розпорядженням міського голови № 134-ос від 01 грудня 2008 року ОСОБА_1 з 01 грудня 2008 року призначено на посаду спеціаліста ІІ категорії з питань регулювання земельних відносин.

Згідно посадової інструкції спеціаліста ІІ категорії з питань регулювання земельних відносин відділу житлово-комунального господарства, затвердженої міським головою 18 грудня 2008 року, спеціаліст ІІ категорії з питань регулювання земельних відносин відділу ЖКГ (далі спеціаліст - землевпорядник відділу) - це посадова особа апарату виконавчого комітету міської ради, до повноважень якої віднесено питання ефективного регулювання земельних відносин та попередження порушень норм чинного законодавства України на території міської ради.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 05.01.2017 року у справі №611/1201/16-к ОСОБА_1 звільнений від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України у зв'язку з закінченням строків давності, притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000305 від 15.05.2013 року закрито (а.с.9-10).

Зазначеною ухвалою цивільний позов прокурора в інтересах Барвінківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків в сумі 207584,09 грн. залишено без розгляду.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України, за наступних обставин.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1, будучи посадовою особою - спеціалістом з земельних питань Барвінківського міської ради Харківської області (призначений на посаду розпорядженням міського голови № 134-ос від 01.12.08), постійно здійснює функції представника влади, згідно з п.п. 4.1 своїх посадових інструкцій, затверджених головою Барвінківського міської ради 01.12.2008 р., 18.12.2008 р., 21.05.2010 р., 20.07.2010 р. та 11.01.2011 р., несе відповідальність за неналежне виконання покладених на нього завдань та обов'язків.

Так, згідно вимог п.п. 2.4, 2.8, 2.13, 2.20 посадових інструкцій затверджених 01.12.2008 р., 18.12.2008 р., 21.05.2010 р., п.п. 2.4, 2.8, 2.12, 2.18 посадової інструкції затвердженої 20.07.2010 р., п.п. 2.4, 2.8, 2.10, 2.16 посадової інструкції затвердженої 11.01.2011 р., п.п. 2.9 посадових інструкцій затверджених 20.07.2010 р. і 11.01.2011 р. ОСОБА_1 в рамках передбачених компетенцією, здійснює ведення земельної документації в розрізі землекористувачів і власників земельних ділянок на території міської ради, здійснює підготовку проектів рішень сесій міської ради з питань регулювання земельних відносин, забезпечує вирішення питань по наповнюваності дохідної частини бюджету, вживає заходів щодо усунення порушень норм чинного законодавства України на території міської ради, оперативно інформує (у день виявлення) про будь які випадки порушення земельного законодавства на території міської ради виконавчий комітет, міського голову.

Крім того, згідно з п.п. 2.9 посадових інструкцій затверджених 20.07.2010 р. і 11.01.2011 р. ОСОБА_1 здійснює щомісячний контроль щодо сплати земельного податку та плати за оренду земельних ділянок на території міста Барвінкове.

Однак, ОСОБА_1 в період часу з 01.12.2008 р. по 30.06.2011 р. скоїв службову недбалість, яка виразилася у неналежному виконанні своїх службових обов'язків внаслідок несумлінного ставлення до них.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03.06.2008 р. № 309-VI до ст.21 Закону України «Про оренду землі» внесено зміни, згідно яких «річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою:

для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю»;

для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю».

Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки. При цьому у разі визначення орендаря на конкурентних засадах може бути встановлений більший розмір орендної плати, ніж зазначений у цій частині».

З 01.01.2011 р. вступив в силу Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. , №2755-VI.

Пунктом 288.5.1. Податкового кодексу України» від 02.12.2010 р. передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою:

для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

За умови застосування норм Закону України «Про плату за землю» та Податкового кодексу України для земель населених пунктів ставки земельного податку з земель грошову оцінку яких встановлено, встановлюються у розмірі одного відсотка від грошової оцінки, ставки земельного податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не проведено, встановлюються за групами населених пунктів залежно від чисельності населення (тис. осіб).

Так, незважаючи на виписані умови діючих договорів та зміну мінімального розміру орендної плати за землю, ОСОБА_1 не вжив будь-яких заходів, передбачених п.п. 2.4, 2.8, 2.13, 2.20 посадових інструкцій затверджених 01.12.2008 р., 18.12.2008 р., 21.05.2010 р., п.п. 2.4, 2.8, 2.12, 2.18 посадової інструкції затвердженої 20.07.2010 р., п.п. 2.4, 2.8, 2.10, 2.16 посадової інструкції затвердженої 11.01.2011 р., п.п. 2.9 посадових інструкцій затверджених 20.07.2010 р. і 11.01.2011 р., з метою перегляду орендної плати за користування землями відповідно до вимог діючого законодавства.

Крім того, ОСОБА_1 не виконував обов'язки передбачені п. 2.20 посадових інструкцій затверджених 01.12.2008 р., 18.12.2008 р., 21.05.2010 р., п. 2.18 посадової інструкції затвердженої 20.07.2010 р., п. 2.16 посадової інструкції затвердженої 11.01.2011 р., а саме: не вжив заходів, спрямованих на державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного Барвінківською міською радою з ПП ОСОБА_3 23 березня 2007 року, у зв'язку з чим договір не є чинним, а розмір плати за землю, якою користувалася ПП ОСОБА_3 склав менше трикратного розміру земельного податку.

У зв'язку з вищевикладеним, в недотримання ст. 21 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.06 № 1724 «Деякі питання оренди земель», ст. 288 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ та відповідних пунктів договорів оренди в 8 договорах оренди землі загальною площею 20,6892 га, укладених до 01.01.2008 р. (з ТОВ «Харків-Консалтинг», вул. Польова, 1 (0,5993га), ЗАТ «Барвінкове-Агро» вул. Свердлова, 5 (5,3023га), ЗАТ «Барвінкове-Агро», вул. Свердлова, 6 (1,9768 га), ТОВ «Торговий дім «Партнер» вул. Леніна, 12 (0,2509 га), ТОВ «Людмила», вул. Першотравнева, 2 (0,1454 га), ВАТ «Савинський цукровий завод», вул. Івана Франка (8,6128 га), TOB «ТМК «Українське вугільне паливо», вул. Горького, 1 (1,1059 га), ПП ОСОБА_3, вул. Червонозаводська 121-6 (2,6958 га), ставка орендної плати не була переглянута та складала менше трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю», що призвело до заниження орендної плати та недоотримання доходу бюджетом на загальну суму 206008,20 грн. в тому числі:

- обласний бюджет - 39273,12грн.,

- районний бюджет - 23563,87грн.,

- міський бюджет -143171,21 грн.

Таким чином ОСОБА_1 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 367 ч. 2 КК України, а саме службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним та громадським інтересам.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, становить 206008,2 гривні, яка не відшкодована.

Факт вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення підтверджується: протоколами допитів свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, розпорядженням міського голови Барвінківської міської ради № 134-ос від 01 грудня 2008 року, згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста ІІ категорії з питань регулювання земельних відносин із присвоєнням 15 рангу посадової особи; посадовою інструкцією спеціаліста з питань регулювання земельних відносин, затвердженою 01 грудня 2008 року; посадовою інструкцією спеціаліста ІІ категорії з питань регулювання земельних відносин відділу житлового-комунального господарства, затвердженої 18.12.2008, згідно якої він є структурною одиницею відділу житлово-комунального господарства, безпосередньо підпорядкований начальнику відділу ЖКГ, у своїй діяльності підзвітний та підконтрольний міському голові, І заступнику міського голови, виконавчому комітету і сесії міської ради; до його повноважень віднесено питання ефективного регулювання земельних відносин та попередження порушень норм чинного законодавства України на території міської ради, зокрема, здійснення ведення земельної документації в розрізі землекористувачів та власників земельних ділянок на території міської ради, здійснює підготовку проектів рішень сесії міської ради з питань регулювання земельних відносин, забезпечує вирішення питань по наповнюваності дохідної частини бюджету, перевіряє зміст проектів договорів оренди на відповідність вимогам норм чинного земельного законодавства України та інші матеріали їх оформлення, вживає заходів щодо усунення порушених норм чинного земельного законодавства України на території міської ради, оперативно інформує (в день виявлення) про будь-які випадки порушення земельного законодавства на території міської ради виконавчий комітет, міського голову; посадовою інструкцією спеціаліста з питань регулювання земельних відносин відділу житлово-комунального господарства, затвердженою 21 травня 2010 року; посадовою інструкцією спеціаліста з питань регулювання земельних відносин апарату міськвиконкому, затвердженою 20 липня 2010 року; посадовою інструкцією спеціаліста з питань земельних відносин, затвердженою 11 січня 2011 року; листом начальника Барвінського відділення Ізюмської ОДПІ від 16.01.2008 року № 27/9/15-118, згідно якого річна орендна плата за землі, які перебувають у державній чи комунальній власності не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення розміру земельного податку, для інших категорій земель трикратного розміру земельного податку. Також в листі звернуто увагу на своєчасність оформлення та перегляд договорів оренди землі з врахуванням збільшення мінімального розміру орендної плати за землю; листом заступника начальника Ізюмської ОДПІ від 03 квітня 2009 року №202/10/15-117, згідно якого повідомлено Барвінківську міську раду, що по семи договорам розмір орендної плати за землю менше трикратного розміру земельного податку, зазначені втрати місцевого бюджету та запропоновано переглянути розмір орендної плати та внести зміни до укладених договорів оренди землі з метою приведення у відповідність до вимог чинного законодавства. До листа додано розрахунок втрат бюджету. Резолюцією голови Барвінківської міської ради до цього документу № 192/02-10 від 04 квітня 2009 року виконавцем зазначено ОСОБА_1; договором оренди землі від 26 грудня 2006 року, укладеним між Барвінківською міською радою та ТОВ «Харків-Консалтінг» на оренду земельної ділянки загальною площею 0,5993 га терміном на 15 років; договором оренди землі від 23 березня 2007 року, укладеним між Барвінківською міською радою та ОСОБА_11, який діяв від імені приватного підприємця ОСОБА_3 на оренду земельної ділянки загальною площею 2,6958 га терміном на 49 років; договором оренди землі від 25 жовтня 2006 року, укладеним між Барвінківською міською радою та ТОВ «Торгово-промислова компанія «Українське вугільне паливо» на оренду земельної ділянки загальною площею 1,1059 га терміном на 15 років; договором оренди землі від 28 грудня 2007 року, укладеним між Барвінківською міською радою та ТОВ «Людмила» на оренду земельної ділянки загальною площею 0,1454 га терміном на 49 років; договорами оренди земельних ділянок від 16 липня 2006 року, укладеними між Барвінківською міською радою та ЗАТ «Барвінкове-Агро» на оренду земельних ділянок загальною площею відповідно 1,9768 га та 5,3023 га, договором оренди земельної ділянки від 13 квітня 2006 року, укладеним між Барвінківською міською радою та ВАТ «Савинський цукровий завод» на оренду земельної ділянки загальною площею 8,6128 га терміном на 10 років; договором оренди землі від 28 грудня 2007 року, укладеним між Барвінківською міською радою та ТОВ «Торговий дім Партнер» на оренду земельної ділянки загальною площею 0,2059 га терміном на 49 років; податковими деклараціями орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; листом ТОВ «Українське вугільне паливо» від 10 серпня 2011 року вих. .№ 04-26-759 вих/11; листом ТОВ «Барвінкове-Агро» від 04 серпня 2011 року вих.. № 241; розрахунком втрат бюджетів усіх рівнів, виявлених ревізією використання земельних ділянок по Барвінківській міській раді за період з 01.12.2008 року по 30.06.2011 року, згідно якому всього витрати за вказаний період становлять 207584,09 грн., в тому числі з 2008 - 2010 роки: обласний бюджет 39598,42 грн. (25%), районний бюджет 23759,06 грн. (15%), міський бюджет 95036,22 грн. (60%); за 6 місяців 2011 року: міський бюджет 49190,42 грн., районний бюджет 23759,06 грн., міський бюджет 144226,61 грн.; висновком судово-економічної експертизи № 7000 від 03.09.2012 року, згідно якому: в обсязі наданих документів «Розрахунок втрат бюджетів всіх рівнів виявлених ревізією використання земельних ділянок по Барвінківській міській раді за період з 01.12.2008 по 30.06.2011» КРВ в Барвінківському районі підтверджується в загальній сумі 206008,20 грн. в тому числі: обласний бюджет 39273,12 грн.; районний бюджет 23563,87 грн.; міський бюджет 143171,21 грн.

У судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_1 у зв'язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_1 також просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Ухвалюючи судове рішення, Барвінківський районний суд Харківської області виходив з того, що з моменту вчинення даного злочину, тобто з 30 червня 2011 року, минуло більше п'яти років, строки притягнення до кримінальної відповідальності винної особи сплили і перебіг їх давності не зупинявся та не переривався, тому підозрюваний ОСОБА_1 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, тобто ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, ухвала Барвінківського районного суду Харківської області від 05 січня 2017 року, якою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України у зв'язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, є обов'язковою для суду в питанні, чи мало місце діяння, чи воно містить склад злочину і чи винна особа в його вчиненні.

Оскільки при розгляді кримінальної справи стосовно відповідача суд встановив спричинення шкоди саме внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов'язків, позовні вимоги про наявність підстав для відшкодування майнової шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України є обґрунтованими.

В обґрунтування позовних вимог щодо розміру майнової шкоди заступником прокурора надано акт КРВ у Барвінківському районі №102-20/28 від 04.08.2011 року ревізії фінансово-господарської діяльності та виконання бюджету Барвінківської міської ради за період з 01 червня 2010 року по 01 червня 2011 року та ревізії використання земельних ділянок за період з 01 січня 2008 року по 01 липня 2011 року, в т.ч. ревізії надання в оренду земель та майна комунальної власності підприємствам, установам та організаціям, встановлені порушення, які привели до фінансових втрат бюджету внаслідок застосування орендної плати меншої ніж передбаченої законодавством.

Згідно висновку судово-економічної експертизи №7000 від 03 вересня 2012 року, в обсязі наданих документів, «розрахунок втрат бюджетів усіх рівнів виявлених ревізією використання земельних ділянок по Барвінківській міській раді за період з 01 грудня 2008 року по 30 червня 2011 року» КРВ в Барвінківському районі, підтверджується в загальній сумі 206008,20 грн., в тому числі обласний бюджет - 39273,12 грн., районний бюджет - 23563,87 грн., міський бюджет - 143171,21 грн.

Доказів того, що втрати бюджетів у розмірі 206008 грн. 20 коп. були відшкодовані, матеріали справи не містять.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням зазначеного та враховуючи, що позов подано в інтересах держави внаслідок заподіяння шкоди територіальної громади в особі її представницького органу Барвінківської міської ради, яка з 2011 року не вживає заходи щодо усунення порушених прав громади, позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі 143171 грн. 21 коп.

Позовна заява прокурора не містить обґрунтувань з приводу заподіяння шкоди інтересам територіальної громади м. Барвінкове внаслідок втрат обласним та районним бюджетами, з позовними вимогами щодо відшкодування шкоди на користь обласних та районних рад не звертався, у зв'язку з чим у задоволені позову в цій частині слід відмовити.

Статтею 18-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2018 року орган місцевого самоврядування відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» здійснив реєстрацію Барвінківської міської ради Харківської області як юридичної особи.

Прокуратурою та Барвінківською міською радою в обґрунтування позовних вимог не надано докази підтверджуючі банківські реквізити міської ради, а зазначені в позові реквізити належать виконавчому комітету міської ради, у зв'язку з чим колегія суддів не зазначає їх при ухваленні судового рішення.

Підстав для застосування до спірних правовідносин вимог ст. 233 КЗпП України колегія суддів не вбачає.

Так, ст. 233 Кодексу законів про працю України встановлює строки звернення за вирішенням трудових спорів до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Частиною третьою статті 233 КЗпП України встановлено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Як роз'яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

Строки встановлені ст. 233 КЗпП України застосовуються виключно щодо спорів, які за своєю юридичною природою належать до трудового права. Якщо ж відносини між сторонами спору є цивільно-правовими, застосовуються строки позовної давності. З заявами про застосування строку позовної давності сторони не звертались.

Судом першої інстанції не враховано, що предмет позовних вимог прокурора складає відшкодування ОСОБА_1 матеріальної шкоди, заподіяної не установі Барвінківська міська рада як юридичній особі або її виконавчому органу на час звернення до суду з позовом, а шкоди заподіяної майну територіальної громади міста Барвінкове, інтереси якої представляє Барвінківська міська рада, яка здійснює від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні, та іншими законами, а саме, як суб'єкта права комунальної власності відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування. Позовні вимоги прокуратура обґрунтовує завданням майнової шкоди територіальній громаді у вигляді заниження розміру орендної плати за договорами оренди землі на загальну суму 206008 грн. 20 коп. внаслідок бездіяльності ОСОБА_1, у зв'язку з чим просить стягнути на користь Барвінківської міської ради як представницького органу територіальної громади м. Барвінкове матеріальну шкоду з ОСОБА_1 у розмірі 206008 грн. 20 коп.

З урахуванням зазначеного відносини між сторонами є цивільно-правовими та не пов'язані з трудовим спором, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування вимог ст. 233 КЗпП України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Частинами 1, 2 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що суд першої інстанції належним чином обставини справи не з'ясував, його висновки не відповідають обставинам справи та як наслідок неправильно застосовані норми матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на користь відповідача слід компенсувати за рахунок держави 1431 грн. 76 коп. у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції та 2147 грн. 63 коп.у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Барвінківської міської ради Харківської області задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2019 року скасувати.

Позов заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Барвінківської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Барвінківської міської ради (64701, Харківська область, Барвінківський район, Харківська область, 64701, ідентифікаційний код юридично особи -42360167) матеріальну шкоду спричинену кримінальним правопорушенням в розмірі 143171 грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1431 грн. 76 коп. у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2147 грн. 63 коп. у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова