ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/310/18 Номер провадження 22-ц/814/157/19Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А.Є. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів:Панченка О.О.., Триголова В.М.

розглянула в письмовому провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк " ПриватБанк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 24 травня 2018 року

В С Т А Н О В И Л А :

19 квітня 2018 року ПАТ «ПриватБанк» звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказано, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 12 липня 2011 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 3300,00 грн., а ОСОБА_5. взяла зобов'язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов'язання не виконала. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 24755,56 грн., з яких заборгованість по одержаному кредиту 3284,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 16733,07 грн., а також штрафні санкції: пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3082,85 грн., штраф в розмірі 1655,03 грн. та судові витрати.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 24 травня 2018 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк " ПриватБанк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк " ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 24755,56 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено кредитні зобов'язання, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 24755,56 грн., яку остання повинна сплатити на виконання договірних зобов'язань.

З вказаним рішенням не погодилася відповідач, в зв'язку з чим її адвокат подав на нього апеляційну скаргу,в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Банку.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки тому, що Банком пропущено строк позовної давності, оскільки останній платіж було здійснено 11.12.2012 року, строк дії картки встановлено до 10/14, тобто позивач звернувся до суду через 3 роки і 5 місяців після закінчення строку дії картки. Вказав, що подати заяву про застосування строків позовної давності до суду першої інстанції, відповідач не мала можливості, оскільки розгляд справи відбувся в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12 липня 2011 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н.

За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 3300,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % річних. Позичальник зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом.

Даний договір укладено шляхом звернення відповідача до банку з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 12 липня 2011 року /а.с.8, 9/.

Як вбачається з даної заяви, ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, що укладений між відповідачем та банком.

Пунктом 1.1.5.20. Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, передбачено сплату штрафу за порушення строків сплати будь-якого з грошових зобов'язань у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Згідно пункту 1.1.5.25. Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг, передбачених договором, Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня, за кожен день прострочки.

Відповідно до п.1.1.7.31 вищевказаних умов, строк позовної давності щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагородження, неустойки - пені, штрафів складає 50 років / а.с. 53-54/.

Розмір заборгованості визначений позивачем, відповідач в апеляційній скарзі не заперечує, просить застосувати строк позовної давності, передбачений законом.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору утворилась заборгованість в розмірі 24755,56 грн., яка складається з заборгованості по одержаному кредиту 3284,61 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 16733,07 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3082,85 грн., штрафу в розмірі 1655,03 грн / а.с.6-7/

Відповідно до положень статей 526, 530, 1046, 1054 Цивільного кодексу України на підставі кредитного договору у позичальника виникає обов'язок з повернення наданих йому банком грошових коштів (кредиту) та сплати процентів у встановлені договором строки (терміни).

Відповідач припинила виконувати договірні відносини по сплаті кредитних зобов'язань з грудня 2012 року.

Згідно довідки, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк», за кредитним договором № б/н від 12 липня 2011 року видано кредитну картку Універсальна: № 490121, термін дії якої встановлено до 10/14 / а.с.72/.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу, і відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов'язання. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідач з грудня 2012 року припинила виконувати зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, то з цього часу банк знав про порушення своїх прав та мав можливість реалізувати своє право на повернення кредитних коштів і н звернення до суду щодо повернення кредиту в примусовому порядку. Строк дії картки закінчився в жовтні 2014 року, проте до суду позивач звернувся лише 19 квітня 2018 року, тобто поза межами позовної давності, встановленої статтею 257 ЦК України, про застосування якої просив відповідач.

Визначений в Умовах та Правилах надання банківських послуг, які надані позивачем, збільшений строк позовної давності до 50 років не може бути застосований до виниклих між сторонами правовідносин, оскільки відсутня письмова згода позичальника на збільшення позовної давності, як того вимагають положення частини першої статті 259 ЦК України.

Саме такий правовий висновок, висловлено Верховним Судом в постановах від 08 серпня 2018 року у справі № 381/306/17 та від 07.02.2018 року у справі № 751/5977/17.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку зі спливом позовної давності, встановленої статтею 257 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач як інвалід ІІ групи звільнена від сплати судового збору, який необхідно було сплатити за подання апеляційної скарги в розмірі 2643 грн.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню вказаний судовий збір підлягає стягненню з позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованим, в зв'язку з чим рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ « ПриватБанк».

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 24 травня 2018 року- скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором -відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на користь держави судовий збір в розмірі 2643 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 січня 2019 року.

Головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

Судді: ______________ О.О.Панченко ______________ В.М.Триголов