Провадження №2/200/4592/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» лютого 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Сокол І.С.

позивача: ОСОБА_1

відповідачки: ОСОБА_2

представника відповідачки: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою.

В обґрунтування позову зазначив, що 17 травня 1969 року в Будинку шлюбу в м. Дніпропетровську було між сторонами укладено шлюб. На даний час неповнолітніх дітей сторони не мають.

Сімейне життя з відповідачкою не склалося, і вже на протязі 4 років сімейні стосунки погіршуються. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного, взаємодопомоги і підтримки. Не дивлячись на те, що позивач з відповідачкою мешкають разом, шлюб носить формальний характер і подальше його збереження неможливе. На примирення не згоден.

На підставі чого просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 17 травня 1969 року в будинку укладання шлюбу м. Дніпропетровська, актовий запис №1202.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20 лютого 2018 року.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2018 ркоу провадженні у справі зупинено для надання строку на примирення сторін строком на 1 місяць. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року відновлено провадження у справі.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року позовні вимоги задоволено та щлюб розірвано.

22 листопада 2018 року відповідач звернувся до суду із заявою, про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 р. по справі № 200/20948/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року заочне рішення скасовано та призначено цивільну справу до розгляду у загальному порядку.

Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки про зупинення провадження у справі та надання строку для примирення сторін.

Позивач в судовому засіданні наполягав на розірванні шлюбу зазначив, що вже тривалий час їх стосунки з відповідачкою погіршилися, вони проживають разом, однак спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети, жодні сімейні та подружні відносини між ними припинені.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала щодо розірвання шлюбу між нею та позивачем, зазначила, що вони продовжують проживати разом і позивач пішов на такий вчинок через емоційне пригнічення, хворобливий та депресивний стан.

Представник відповідачки у судовому засіданні підтримала позицію відповідачки та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії І-АБ № 183667 17 травня 1969 року у будинку укладання шлюбу м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Полосина) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 1202.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним.

Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, сторони мешкають разом, однак спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети, між ними відсутні взаєморозуміння та почуття поваги одне до одного, в строк, встановлений судом для примирення, будь-яких дій, спрямованих на примирення подружжя, з боку відповідачки, яка заявляла відповідне клопотання, не вчинено, та відповідних доказів не надано, що на думку суду, є достатнім доказом того, що шлюб носить формальний характер та є підставою для розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідачка не виявила бажання змінювати прізвище, тож суд залишає їй шлюбне прізвище.

На підставі ст.ст. 110- 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 17 травня 1969 року у будинку укладання шлюбу м. Дніпропетровська між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Полосина) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянкою України, актовий запис № 1202.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску