Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої - судді Маслак В.П.,

секретаря Тузенко А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Хіміча С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 (В/ч НОМЕР_1 ) про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018р. ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягунти з відповідача на свою користь невідшкодовану майнову шкоду в розмірі 82688,83грн.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 посилається на те, що 08 червня 2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Іveсо», реєстраційний № НОМЕР_2 , який здійснював буксирування транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний № НОМЕР_3 , під керуванням начальника відділення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 та транспортного засобу «Renault», реєстраційний № НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб « Renault», реєстраційний № НОМЕР_4 , який належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , отримав значні механічні пошкодження. Згідно Постанови Володарського-Волинського районного суду Житомирської області від 05.07.2018р. у справі № 276/603/18 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 11 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Моторно транспортного (страхового) бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надав пояснення, щодо обставин ДТП. 25 липня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування, надав всі необхідні документи та виконав всі обов`язки, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо отримання регламентної виплати. 19 вересня 2018 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача, у розмірі, що дорівнює вартості матеріального збитку в сумі 85 854,60 грн. Посилаючись на приписи ст.ст. 999,1166,1172,1187, 1188, 1192,1194 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню невідшкодована майнова шкода в розмірі 82688,83грн. (168546,74 вартість відновлювального ремонту 85854, 60грн. вартість відшкодованого матеріального збитку).

У відзиві на позовну заяву Військова частина НОМЕР_1 (В/ч НОМЕР_1 ), посилаючись на звіт №SOS-830 про оцінку вартості (розміру збитків) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, сплачені на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, понесені ним витрати на відшкодування шкоди, що була завдана відповідачем позивачу під час дорожньо-транспортної пригоди, та виплату МТСБУ страхового відшкодування на користь позивача в сумі 85854,60 грн., вважає, що шкода, завдана позивачу відшкодована в повному обсязі, у зв`язку з чим в позові просить відмовити. (а.с.65-66).

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_1 вказав на те, що з урахуванням положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату на користь позивача матеріального збитку. Посилаючись на норми чинного законодавства, представник позивача вважає, що різниця між вартістю відновлювального ремонту (реальними збитками) та страховим відшкодуванням (регламентною виплатою) підлягає стягненню з відповідача в сумі 82688,83 грн. (а.с.85-88).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Судом встановлено, що 08 червня 2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Іveсо», реєстраційний № НОМЕР_2 , який здійснював буксирування транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний № НОМЕР_3 , під керуванням начальника відділення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 та транспортного засобу «Renault», реєстраційний № НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб « Renault», реєстраційний № НОМЕР_4 , який належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (а.с.11), отримав значні механічні пошкодження.

Постановою Володарського-Волинського районного суду Житомирської області від 05.07.2018р. у справі № 276/603/18 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.13).

На момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника (водія) транспортного засобу «Іveсо», реєстраційний № НОМЕР_2 , не була застрахована.

ОСОБА_2 25 липня 2018 року звернувся до Моторно транспортного (страхового) бюро України із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 28.06.2018р. (а.с.16).

У вересні 2019р. позивач отримав відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 85854,60грн. (а.с.53).

Розглядаючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача невідшкодованої майнової шкоди в сумі 82688,83 грн., суд враховує наступне.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України).

Приписами ч.1 ст.1192 Цивільного кодексу України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як визначено в звіті №SOS-830 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу « Renault», реєстраційний № НОМЕР_4 , становить 85854,60 грн. (а.с.17-21).

Згідно узагальнення результатів оцінки вартість відновлювального ремонту становить 168546,74 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу - 85854,60грн.

Як зазначено в звіті при визначенні вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу « Renault», реєстраційний № НОМЕР_4 , виконавцем оцінки враховувалась: ринкова вартість транспортного засобу на момент пошкодження; визначався обсяг і номенклатура робіт на відновлювальний ремонт , перелік необхідних запасних частин і матеріалів; визначався фізичний знос на дату оцінки; визначалась вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу; визначалась втрата товарної вартості (ВТВ); визначалась вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу.

Визначення вартості відновлювального ремонту здійснено з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Підставою для розрахунку коефіцієнта фізичного зносу слугували виявлені сліди відновлювального ремонту складових частин кузова.

З протоколу технічного огляду КТЗ (а.с.22-23) вбачається, що до дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб « Renault», реєстраційний № НОМЕР_4 , мав пофарбування кузова (дефекти лакофарбованого покриття) та кузовні складові КТЗ відновлювалися ремонтом (а.с.22-23).

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачу в повному обсязі відшкодовано витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням його зносу, в розмірі, що визначений оцінювачем в звіті від 23.06.2018р. про оцінку (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача невідшкодованої майнової шкоди в розмірі 82688, 83грн. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя В. П. Маслак