29.03.2019
Справа № 642/2070/19
Провадження №2/642/992/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Харківська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду м.Харкова звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Всупереч ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує плату судового збору.

Так, в додатках до позовної заяви значиться квитанції, проте в матеріалах справи вона відсутня, діловодом суду ОСОБА_3 у присутності секретаря судових засідань ОСОБА_4 складено акт, згідно якого при отриманні позовної заяви ОСОБА_1 і програмі «Електронний суд» та у вказаних позивачем додатках не було направлено квитанцію.

Згідно п.2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір» за подання заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн.

Відтак, позивачу необхідно надати оригінал документу, який підтверджує сплату судового збору за подання позовної заяви до суду.

Позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що квартира є неприватизованою, проте позивач не надала відомості на чийому балансі знаходиться спірна квартира на день звернення із позовом до суду, копії техпаспорту на квартиру, відомості з реєстраційної служби, за ким значиться вказана квартира, на чиє імя видано ордер на вказану квартиру.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Разом з тим, ст. 391 ЦК України лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1,2 ст. 64 Житлового Кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Так, згідно ст. 71 ЖК УРСР, на яку посилається позивач, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців

До суду з цим позовом звертається ОСОБА_1, яка не є власником спірного майна. Разом з тим, в своєму позові вона безпосередньо зазначає, що квартира не приватизована і перебуває в комунальній власності КП «Жилкомсервіс», при цьому не надає ордер, що вона є основним квартиронаймачем.

Відповідно до ст.ст.103,104,106 Житлового кодексу України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сімї і наймодавця.

Проте в матеріалах позову відсутній підтверджуючий документ, який дозволяє заселитися в нерухомість державного житлового фонду (ордер на квартиру тощо), а також посилання на докази з приводу того, що позивач, ОСОБА_1, на момент звернення до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є наймачем квартири, що дає їй право на звернення до суду за захистом порушених прав.

Таким чином, вказані недоліки унеможливлюють відкриття провадження у справі та потребують усунення.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом пяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Харківська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху, надати позивачу строк протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Розяснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя