Провадження №2/760/5772/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї про зняття з реєстрації та виселення, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

-зняти відповідачів з реєстрації в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 ;

-виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати відповідачів звільнити двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 від особистих речей.

Посилається в позові на те, що згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» право власності на двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , було перереєстровано на АТ «Укрсоцбанк».

Правовою підставою для реєстрації права власності АТ «Укрсоцбанк» на нерухоме майно є відповідне застереження в Іпотечному договорі, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 березня 2019 року № 158173220, було зареєстровано право власності АТ «Укрсоцбанк» на двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 .

Оскільки законним власником вказаної квартири є АТ «Укрсоцбанк», відповідачі втративши право власності на квартиру, одночасно втратили право користування нею.

Згідно Довідки про склад сім`ї в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є АТ «Укрсоцбанк», зареєстровані відповідачі.

Малолітня особа ОСОБА_2 зареєстрована в зазначеному житловому приміщені після укладання договору іпотеки, тобто передача в іпотеку відбулась раніше за реєстрацію в ній малолітньої особи.

АТ «Укрсоцбанк» звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, намагався врегулювати питання в досудовому порядку, зокрема, було надіслано вимогу про добровільне виселення.

Проте незважаючи на відсутність будь-яких правових підстав для проживання у житловому приміщенні, колишній власник продовжує користуватись ним та відмовляється добровільно висилитись.

Оскільки відповідач не є власником квартири, продовжуючи в ній проживати без будь-яких правових підстав та відмовляючись її звільнити, він порушує права банку, як власника, користуватись та розпоряджатись нерухомим майном на власний розсуд, внаслідок чого порушуються права АТ «Укрсоцбанк».

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 29 травня 2019 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України, відповідачам був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а третій особі - для надання письмових пояснень.

Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 отримали копію ухвали про відкриття провадження 02 липня 2019 року, відповідачка ОСОБА_1 - 05 липня 2019 року, а представник третьої особи - 04 липня 2019 року.

Скориставшись своїм правом, відповідачка ОСОБА_1 подала до суду письмовий відзив, в якому проти позову заперечувала.

Зазначила, що 07 серпня 2008 року між нею та АКБ СР «Укрсоцбанк», який в подальшому перейменовано на АТ «Укрсоцбанк», був укладений договір невідновлювальної кредитної лінії за № 013/700447-KN, за умовами якого вона отримала кредитні кошти в розмірі 220 000, 00 доларів США під 14 % річних строком до 06 серпня 2018 року.

07 серпня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань між нею та банком був укладений Іпотечний договір № 013/700452-ІО, за умовами якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , якою забезпечено виконання зобов`язань за Договором невідновлювальної кредитної лінії № 013/700447-KN від 07 серпня 2008 року.

Наслідком укладання Іпотечного договору стала реєстрація обтяжень на нерухоме майно, а саме:

-обтяження за р.№9200729 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, дата реєстрації від 30 вересня 2009 року;

- обтяження за р.№77100013 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, дата реєстрації від 08 серпня 2018 року;

-обтяження за р.№7719593 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, дата реєстрації від 11 серпня 2018 року.

12 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості, вимагаючи стягнення всієї кредитної заборгованості за період прострочення з урахуванням кредитних коштів, строк погашення яких не настав.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05 травня 2018 року в задоволенні позову банку було відмовлено у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Крім того, вказаним вище рішенням суду було встановлено, що строк користування кредитом вважається таким, що сплив.

Виходячи з цього, вважає, що 20 грудня 2009 року припинився не лише строк кредитування, а й взаємні права та обов`язки сторін договору (нові нарахування відсотків та інших платежів не можуть виникати у зв`язку із припиненням строку договору, а за невиконання обов`язку сплати кредиту позичальник більше не несе відповідальність, передбачену договором).

Крім того, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року задоволено її позов до реєстратора Тарасенка І.М. та АТ «Укрсоцбанк».

Вказаним рішенням визнано незаконними дії реєстратора Тарасенка І.М. щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк»; скасовано реєстрацію речового права, а саме: права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк» на підставі Іпотечного договору № 013/700452-Ю від 07 серпня 2008 року № 3353, яка вчинена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстратором Тарасенком І.М. , індексний номер: 45670569 від 23 лютого 2019 року; поновлено відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про її право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що передували скасованому запису.

Враховуючи викладене, просить у позові відмовити.

10 липня 2019 року на адресу суду надійшли пояснення представника третьої особи, який проти позову заперечував.

Зазначав, що відповідно до копії Витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, який міститься в додатках до позову, зазначено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований малолітній ОСОБА_2 .

Доказів на підтвердження того, що батьки малолітньої дитини мають інше житло, крім спірного, матеріали справи не містять, а отже виселення малолітньої дитини з вказаного житла призведе до порушення житлових прав малолітнього.

Враховуючи викладене, просить у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З огляду на абсолютність права власності власнику законом гарантовано право такого захисту, а також визначено способи та засоби захисту свого права.

Відповідно до ч.1 ст.109 Житлового кодексу України УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Судом встановлено, що 07 серпня 2008 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір невідновлювальної кредитної лінії № 013/700447-KN, за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 220 000, 00 доларів США під 14 % річних строком до 06 серпня 2018 року.

07 серпня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за умовами договору між ОСОБА_1 та банком був укладений Іпотечний договір № 013/700452-ІО, за умовами якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , якою забезпечено виконання позичальником зобов`язань за Договором невідновлювальної кредитної лінії № 013/700447-KN від 07 серпня 2008 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 березня 2019 року № 158173220 право власності на спірну квартиру було зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк».

Правовою підставою для реєстрації права власності АТ «Укрсоцбанк» на нерухоме майно, стало відповідне застереження в Іпотечному договорі, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади міста Києва в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі.

26 квітня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» звернувся до відповідачів з вимогою про добровільне виселення з квартири, яка останніми задоволена не була.

/ а.с.4 - 7 /

Судом також встановлено, що спір між сторонами про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором був предметом судового розгляду.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05 травня 2018 року позивачу було відмовлено в позові до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором за пропуском строку позовної давності.

Крім того, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року був задоволений позов відповідачки до АТ »Укрсоцбанк», державного реєстратора КП «Реєстраяційне бюро» Тарасенка І.Л.

Визнано незаконними дії державного реєстратора Тарасенка І.М. щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк»; скасовано реєстрацію речового права, а саме: право власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк» на підставі Іпотечного договору № 013/700452-Ю від 07 серпня 2008 року № 3353, поновлено відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відповідачки ОСОБА_1 на квартиру, що передували скасованому запису.

З відзиву відповідачки на позов вбачається, що рішення суду набрало законної сили.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною першою ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

За змістом ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити жилий будинок чи жиле приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють жилий будинок або жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Як зазначено вище, рішенням суду від 18 червня 2019 року визнано незаконними дії державного реєстратора Тарасенка І.М. щодо реєстрації права власності на спірну за АТ «Укрсоцбанк»; скасовано реєстрацію речового права, а саме: право власності на квартиру за АТ «Укрсоцбанк» та поновлено відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відповідачки ОСОБА_1 на квартиру.

Тобто, даним судовим рішенням встановлено незаконність звернення стягнення на спірну квартиру в позасудовому порядку, а право власності відповідачки ОСОБА_1 на квартиру відновлено.

Виходячи з цього та викладеного вище, підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 8, 41 Конституції України, ст.ст. 4, 15, 16, 319 ЦК України ст.109 Житлового кодексу України УРСР, ст.ст. 33, 37, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зняття з реєстрації та виселення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва