ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/669/19 Справа № 204/614/18 Головуючий у першій інстанції: Нізік О.В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27 вересня 2017 року об 21 год. 25 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Chevrolet Epica» номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.10.1 ПДР, рухаючись по проспекту О.Поля,16 біля е/о 30 в місті Дніпрі, при зміні напрямку руху, а саме повертаючи праворуч, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Audi Q7» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок даного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяна матеріальна шкода, постраждалих немає. Постановою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29.11.2017 року по справі №203/2620/17-п відносно ОСОБА_1 було закрито провадження у адміністративній справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. Утім, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 року, постанова судді Кіровського райсуду м.Дніпропетровська від 29.11.2017 року по справі №203/2620/17-п скасована, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП. Автомобіль «Audi Q7» номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 . На момент ДТП позивач керував вказаним автомобілем на законних підставах. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Chevrolet Epica» номерний знак НОМЕР_1 була застрахована полісом ПрАТ «СК «ПРОВІДНА». 29 вересня 2017 року позивач звернувся з повідомленням про настання страхового випадку до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА». 03.10.2017 року відбувся огляд авто позивача. 22.12.2017 року позивач подав заяву до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на отримання страхового відшкодування, в якій були зазначені реквізити для перерахування коштів на СТО ТОВ «Автоленд Сервіс» та додано до заяви низку відповідних документів. Відповідно до експертного дослідження, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Audi Q7» номерний знак НОМЕР_2 , складає 92659,02 грн. Вартість відновлювальних робіт щодо автомобіля «Audi Q7» номерний знак НОМЕР_2 склала 167672,40 грн. Отже матеріальні збитки, заподіяні позивачу, складають саме 167672,40 грн. Відновлювальні-ремонтні роботи автомобіля «Audi Q7» номерний знак НОМЕР_2 виконані. ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» визнало ДТП як страховий випадок та 10.01.2018 року перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Автоленд Сервіс суму страхового відшкодування в розмірі 70245,00 грн. 18.01.2018 року позивач звернувся до страхової компанії про доплату страхового відшкодування від 17.01.2018 року в сумі 22414,02 грн. та очікує дану доплату. Враховуючи цю обставину, відповідач повинен відшкодувати позивачу різницю між відновлювальним ремонтом і непокритими збитками страховим полісом в загальній сумі 75013,38 грн. В добровільному порядку відповідач не відшкодовує шкоду. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки в сумі 75013,38 грн. та судові витрати.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суму в розмірі 75013,38 гривень, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 750,14 гривень, а всього 75763,52 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 27 вересня 2017 року по проспекту О.Поля в місті Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Chevrolet Epica», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Audi Q7», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а. с. 10-14 т.1).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2017 року у справі №203/2620/17-п (апеляційне провадження №33/774/1409/17) апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задоволено, постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року скасовано, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - закрито на підставі п. 7 ст. 247 КупАП; постанова набрала законної сили(а.с. 10-14 т.1).

Власником автомобіля «Audi Q7» номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію даного автомобіля СХО №858670 від 22.02.2011 року, виданого Центром 1242 (а. с.9, 91-93 т.1).

Згідно довіреності від 13.12.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Яровою Н.Г. за реєстровим №935, ОСОБА_3 уповноважила, в тому числі ОСОБА_2 , бути її представниками в органах Державтоінспекції України чи в будь-яких інших установах, підприємствах чи організаціях незалежно від їх підпорядкування, а також з іншими учасниками дорожнього руху з питань, пов`язаних з експлуатацією належного їй автомобіля «Audi Q7» державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 88 т.1).

На момент ДТП позивач керував вказаним автомобілем на законних підставах та у відповідності до п.п. 2.1., 2.2. ПДР України; на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, реєстраційного документу на автомобіль, полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів (а. с. 9 т.1, 120 т.2).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , була забезпечена полісом ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» №АК/2630523 від 21.01.2017 року з періодом дії до 01.02.2018 року, укладеним із ОСОБА_2 (а.с. 120 т.2).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Chevrolet Epica», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», що підтверджується копією поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0944698 від 26.09.2017 року з терміном дії з 27.09.2017 року до 26.09.2018 ріку; страхова сума за шкоду, заподіяну майну 100000,00 грн., франшиза 0,00 грн. (а. с. 139 т.1).

29 вересня 2017 року позивач звернувся з повідомленням № про дорожньо-транспортну пригоду (настання страхового випадку) до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (а. с. 15 т.1).

Відповідно до висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля №084/17, складеного судовим експертом Цаберябим В.М. 04 жовтня 2017 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 92659,02 грн. (а. с. 17-40 т.1).

При складанні зазначеного вище висновку оцінщик ОСОБА_4 , який склав розрахунок матеріального збитку, виходив з того, що вартість майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт 14228,00 грн., вартості необхідних для ремонту матеріалів 11357,20 грн., вартості нових складників, що підлягають заміні 223579,39 грн., коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу 0,7, величина втрати товарної вартості не розраховувалась (а. с. 14-40 т.1).

Також встановлено, що відновлювальні-ремонтні роботи автомобіля «Audi Q7» номерний знак НОМЕР_2 виконані та їх вартість склала 167672,40 грн., що підтверджується замовленням-нарядом ТОВ Автоленд сервіс (здійснює дільність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів) №ЗН-0000619 від 21.12.2017 року, рахунком-фактурою ТОВ Автоленд сервіс ЗН-0000619 від 21.12.2017 року, актом виконаних робіт ТОВ Автоленд сервіс №ЗА-0000622 від 22.12.2017 року (а. с. 42-43, 44, 45-46, 54-56 т.1; а.с. 147 178 т. 2 ).

ТОВ Автоленд сервіс має свідоцтво №200139980 (НБ№354132) від 01.10.2013 року про реєстрацію платника податку на додану вартість та свідоцтво про платника єдиного податку від 11.09.2013 року, серія НОМЕР_3 (а.с. 177 178 т. 2).

22 грудня 2017 року позивач подав заяву до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на отримання страхового відшкодування, в якій були зазначені реквізити для перерахування коштів на СТО ТОВ «Автоленд Сервіс» (а. с. 16 т.1).

ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» 10.01.2018 року перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Автоленд сервіс» суму страхового відшкодування в розмірі 70245,00 грн.(а. с. 56 т.1).

18 січня 2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про доплату страхового відшкодування від 17.01.2018 року в сумі 22414,02 грн.; до цього часу оплата у вказаному розмірі не проведена (а. с. 57-59 т.1).

Крім того, висновком по результатам проведення судової автотоварознавчої експертизи №3386-19, складеним 03.09.2019 року експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено, що ринкова вартість транспортного засобу - автомобіля «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 в стані до дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 27 вересня 2017 року, за цінами, що діють на час проведення експертизи складає 440310,87 грн. (а.с. 191-215 т.2).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 33.1.4 вказаного вище Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18).

Крім того, у пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки роз`яснено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки щодо однієї зі сторін.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що позивач, який керував автомобілем «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з дозволу власника ОСОБА_3 , на підставі наданих нею реєстраційних документів та відповідної довіреності, є належним позивачем за позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої відповідачем ОСОБА_1 ; встановивши, що автомобіль «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , фактично відремонтований, а вартість його відновлювального ремонту склала 167672,40 грн., - колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 75013,38 грн., що є різницею вартості відновлювального ремонту і розміру страхового відшкодування.

Згідно матеріалів справи, до участі у справі в якості третьої особи не було залучено власника транспортного засобу «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , що, у даному випадку, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду та відмови у задоволенні позову. Так, апеляційним судом встановлено, що позивач має право вимагати відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, яким він керував на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Крім цього, позивач на час ДТП мав також довіреність від 13.12.2016 року (діє до 13.12.2019 року) від ОСОБА_3 , в тому числі на право керування транспортним засобом, використання та експлуатування його відповідно до цільового призначення, укладення договорів страхування відповідальності власника транспортного засобу (а.с. 88 т.1), а також поліс ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» №АК/2630523 від 21.01.2017 року з періодом дії до 01.02.2018 року, укладеним саме із ОСОБА_2 (а.с. 120 т.2).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що власник автомобіля «Audi Q7» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 - є дружиною позивача ОСОБА_2 з 18.12.1990 року, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого Беленьковською сільською радою Запорізького району Запорізької області 18.12.1990 року, а також свідоцтва про зміну прізвища позивача серії НОМЕР_6 , виданого Красногвардійським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ 03.02.2015 року (а.с. 168-169 т.2); шлюб позивача ОСОБА_2 та власника автомобіля ОСОБА_3 до цього часу не розірвано, що визнано позивачем у судовому засіданні суду апеляційної інстанції та не оспорюється відповідачем.

На а.с. 176 - 177 у т. 1 наявна особиста заява власника автомобіля «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , з якої вбачається, що власник обізнана про перебування даного спору у суді, не бажає приймати участь у справі, визнає за позивачем ОСОБА_2 право на отримання ним відшкодування шкоди від відповідача ОСОБА_1 у звязку з пошкодженням під час ДТП вказаного вище автомобіля.

При визначенні розміру матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, колегія виходить з наведених вище правових норм, встановлених фактичних обставин справи та, зокрема, доведеності вини відповідача у ДТП що відбулась 27 вересня 2017 року за участі автомобіля «Chevrolet Epica», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Audi Q7», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що підтверджується зазначеними вище письмовими доказами.

Колегія приймає до уваги, що ринкова вартість автомобіля «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані до дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 27 вересня 2017 року, складає 440310,87 грн. (висновок судової автотоварознавчої експертизи №3386-19 від 03.09.2019 року на а.с. 191-215 т.2). Також встановлено, що вартість майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт 14228,00 грн., вартості необхідних для ремонту матеріалів 11357,20 грн., вартості нових складників, що підлягають заміні 223579,39 грн., а вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, складає 92659,02 грн. (висновок експертного дослідження №084/17 від 04 жовтня 2017 року на а.с. 14-40 т.1).

Апеляційним судом встановлено, що відновлювально-ремонтні роботи автомобіля «Audi Q7» номерний знак НОМЕР_2 виконані та їх вартість склала 167672,40 грн., що підтверджується замовленням-нарядом ТОВ Автоленд сервіс (здійснює дільність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів) №ЗН-0000619 від 21.12.2017 року, рахунком-фактурою ТОВ Автоленд сервіс ЗН-0000619 від 21.12.2017 року, актом виконаних робіт ТОВ Автоленд сервіс №ЗА-0000622 від 22.12.2017 року (а.с. 42-43, 44, 45-46, 54-56 т.1).

Суд приймає до уваги, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» 10.01.2018 року перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Автоленд сервіс» суму страхового відшкодування в розмірі 70245,00 грн. (а. с. 56 т.1). Письмова вимога позивача від 18 січня 2018 року до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про доплату страхового відшкодування в сумі 22414,02 грн. (92659,02 грн. - 70245,00 грн.) (а. с. 57-59 т.1) до цього часу не виконана, що не є предметом спору, який розглядається у даній справі.

Встановивши, що фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , склала 167672,40 грн., а розмір страхового відшкодування дорівнює 92659,02 грн., - місцевий суд дійшов привального висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 75013,38 грн. (167672,40 грн. - 92659,02 грн.), що є різницею вартості відновлювального ремонту і розміру страхового відшкодування отриманого та очікуваного позивачем від страхової компанії.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позивачем розміру завданої йому шкоди та вартості відновлювального ремонту, - є безпідставними, спростовуються наведеними вище письмовими доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 77 - 80 ЦПК України.

Твердження апелянта про здійснення позивачем ремонтних робіт щодо пошкоджень, які автомобіль «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , отримав не під час ДТП, що відбулась 27 вересня 2017 року, та зарахування вартості таких ремонтних робіт до розміру позовних вимог - є необґрунтованими та недоведеними, мають характер припущення; доказів на підтвердження такої позиції відповідачем суду не надано.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №3386-19 від 03.09.2019 року, що була проведена Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, у звязку з відновленням автомобіля «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , експерт не може надати відповіді на наступні питання: 2) Який розмір матеріального збитку (шкоди), завданого власнику транспортного засобу - автомобіля «Аudi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 27 вересня 2017 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу та величини втрати товарної вартості, з урахуванням ПДВ, та без врахування ПДВ, станом на час проведення експертизи? 3) Яка вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу - автомобіля «Аudi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 та його складових, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 27 вересня 2017 року, з урахуванням ПДВ, та без врахування ПДВ, станом на час проведення експертизи? (а.с. 191-215 т.2).

Протокол огляду (з фототаблицею) автомобіля «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , від 03.10.2017 року, що складений спеціалістом ОСОБА_5 (а.с. 133 141 т. 2), висновок експертного дослідження №084/17 від 04 жовтня 2017 року (а.с. 17-40 т.1), постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2017 року у справі №203/2620/17-п (апеляційне провадження №33/774/1409/17) (а.с. 10-14 т.1), замовлення-наряд ТОВ Автоленд сервіс №ЗН-0000619 від 21.12.2017 року, рахунок-фактура ТОВ Автоленд сервіс ЗН-0000619 від 21.12.2017 року, акт виконаних робіт ТОВ Автоленд сервіс №ЗА-0000622 від 22.12.2017 року (а. с. 42-43, 44, 45-46, 54-56 т.1; 147 178 т. 2), - не містять суперечностей щодо характеру, обсягу пошкоджень автомобіля та видів і обсягів фактично виконаних ремонтних робіт.

Колегія звертає увагу, що нездійснення позивачем оплати ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , у повному обсязі в сумі 167672,40 грн. на користь ТОВ Автоленд сервіс, - не спростовує правильність висновку суду про наявність підстав для стягнення з відповідача різниці вартості відновлювального ремонту і розміру страхового відшкодування. Хоча акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) не є за своєю природою розрахунковим документом, втім містить вичерпну інформацію про виконані ремонтні роботи, відомості про вартість цих робіт, а також використаних матеріалів та запчастин під час ремонту транспортного засобу. Позивач звернувся до суду з метою стягнення з відповідача грошових коштів для оплати відновлення (ремонту) пошкодженого автомобіля. Відсутність розрахункового документа за відновлення транспортного засобу (ремонт) не є підставою для звільнення відповідача від виконання обов`язку та відшкодування реальних витрат відповідно до статті 22 ЦК України. Колегія виходить із аналізу частин першої та другої статті 22 ЦПК України, відповідно до яких реальними збитками є також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто такі дії, які настануть в майбутньому. Висновки про наявність права у потерпілої сторони на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, без підтвердження оплати проведеного відновлювального ремонту автомобіля, сформульовані також у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, а також у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року №61-1836св17. Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін; враховуючи викладене, положення ст. 141 ЦПК України, підстави для відшкодування апелянту судових витрат - відсутні. Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді