Провадження № 2-в/243/24/2019
Справа № 251/7379/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини ухвали)

24 грудня 2019 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Гакала Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою Комунального підприємства «Східний» приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа» за участю особи яка брала участь у справі як відповідач ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, ч. 4 ст. 223, 259, 263 265, 273, 280, 281, 488-494 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву Комунального підприємства «Східний» приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа» за участю особи яка брала участь у справі як відповідач ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2/251/3014 за позовом Комунального підприємства «Східний» приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа`до Д`яченка Максима ОСОБА_2 про відновлення системи опалення та вважати встановленим зміст рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 04 березня 2014 року(повний текст):

2/251/30/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2014 року Калінінський районний суд міста Горлівка Донецької області

у складі: головуючого судді . М.А. Токаренко

при секретарі Т.М. Заманягра

за участі представників позивачів А ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представників відповідача В ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горлівка цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Східний» акціонерного товариства „Горлівськтепломережа до ОСОБА_7 про відновлення системи опалення, -

ВСТАНОВИВ:

КП «Східний», Приватне акціонерне товариство «Горлівськтепломережа» звернулись до суду із позовом до відповідача про відновлення системи опалення, зазначивши що актом обстеження від 30 листопада 2012 року квартири АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_7 було встановлено факт самовільного відключення останнім приладів опалення квартири від загально будинкової системи опалення.

Вважаючи що ОСОБА_7 порушив вимоги ст.152 ЖК України, «Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» від 22.11.2005 року № 4, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 09.12.2005 року (зі змінами від 06.11.2007 року), а також Будівельних норм та правил 2.04.05.-91* «Опалення, вентиляція та кондиціонування», позивачі звернулись в суд із вказаним позовом, в якому просять суд постановити рішення яким зобов`язати відповідача відновити систему централізованого опалення, підключивши її до загально будинкових мереж.

В судовому засіданні представники позивачів підтримали позовні вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Підтвердивши обставини викладені у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутність.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, вказавши що ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1 , не мешкає з 15 вересня 1995 року і по теперішній час, оскільки є сиротою, то знаходився у дошкільних, шкільних закладах на повному державному забезпечені. За такими умовами він відповідно не міг самовільно відключити вказане житло від системи централізованого опалення будинку. Тому у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 1572 від 28 червня 1995 року, власниками квартири АДРЕСА_2 України є: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в рівнихдолях. Дана обставина узгоджується з довідкою КП «Горлівське бюро технічної інвентаризації» (а.с.38).

Відповідач по справі народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.60). Малолітнього ОСОБА_7 мати покинула та залишила без догляду, про що свідчить рішення виконавчого комітету Калінінської районної ради № 168 від 31 серпня 1994 року (а.с.68). Рішенням суду від 25 квітня 1995 року ОСОБА_10 позбавлена батьківських прав відносно сина (а.с. 83). Згідно довідок дошкільних та навчальних закладів (а.с. 61, 62, 65, 69, 70, 77) вбачається, що ОСОБА_7 перебував в дитячих закладах для дітей сиріт на повному державному забезпечені. З 28 серпня 2007 року і по сьогоднішній день

ОСОБА_7 перебуває в міському соціальному гуртожитку для дітей - сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування «Оберіг» (а.с.69, 78).

З рішення суду (а.с.64) від 5 червня 2013 року вбачається, що матір відповідача ОСОБА_10 оголошена померлою. При цьому судом встановлено, що у вказаному житлі вона не мешкала з 2005 року. Рішенням суду (а.с.63) від 7 жовтня 2013 року ОСОБА_9 - рідну сестру відповідача (співвласника житла) визнано безвісно відсутньою, оскільки остання тривалий час не мешкала в квартирі АДРЕСА_1 .

При таких умовах вбачається, що з 2005 року у вищевказаному житлі ніхто з власників не мешкав. Згідно акту обстеження квартири АДРЕСА_1 від 4 березня 2013 року було встановлено, що житло знаходиться у незадовільному, нежитловому стані, опалювальні прибори відсутні. Зазначений факт узгоджується з листом служби у справах неповнолітніх Горлівської міської ради (а.с.80).

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що опалювальні прибори у вказаній квартирі були демонтовані до 2006 року, а саме в той період коли відповідач, який не досяг віку повноліття у вказаному житлі не мешкав, а знаходився у школі інтернаті для дітей сиріт на повному державному забезпечені.

Представниками позивачів в судовому засіданні, не було надано пояснення та доказів стосовно того, з якого саме часу були відключені прибори опалювання в квартирі належній відповідачу та хто саме це зробив, оскільки відсутні докази, що це зробив відповідач або інші власники житла.

Тобто судом не встановлено факту порушення відповідачем обов`язків передбачених ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» та Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4.

За таких умов, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 383 ЦК України. ст. 24 Закону України „Про теплопостачання, ст.

152, 177 ЖК України, керуючись ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Східний», приватного акціонерного товариства „Горлівськтепломережа до ОСОБА_7 про відновлення системи опалення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 251/7379/13-ц (провадження № 22-ц/775/3284/2014) за позовом Комунального підприємства «Східний» та приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа`до Д`яченка Максима ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії з відновлення теплопостачання, та вважати встановленим текст ухвали апеляційного суду Донецької області від 04 квітня 2014 року(повний текст).

У Х В А Л А

Іменем У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 року апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

суддів Супрун М.Ю., Корчистої О.І.

при секретарі судового засідання Руденко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом комунального підприємства «Східний» та приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа» до ОСОБА_7 про зобов`язання вчинити дії з відновлення теплопостачання, в якій подано апеляційну скаргу комунальним підприємством «Східний» та приватним акціонерним товариством «Горлівськтепломережа» на рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 04 березня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2013 року комунальне підприємство «Східний» /надалі Підприємство/ та приватне акціонерне товариство «Горлівськтепломережа» /надалі Товариство/ звернулися в суд з позовом, в якому просили зобов`язати ОСОБА_7 привести централізоване опалення до попереднього стану, а саме відновити централізоване опалення шляхом приєднання радіаторів опалення до стояків централізованої системи опалення в квартирі АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що останній є співвласником вказаної квартири який самовільно відключив квартиру від мережі централізованого опалення, чим порушуються права власників інших квартир цього багатоквартирного будинку.

Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 04 березня 2014 року в позові відмовлено.

З таким рішенням позивачі не погодилися, в апеляційній скарзі представники останніх просили скасувати рішення суду та ухвалити нове яким позов задовольнити, через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, вказуючи, що ОСОБА_7 є власником квартири який повинен утримувати належну йому квартиру та не використовувати свою власність з порушенням прав інших власників.

Заслухавши доповідача, пояснення представника Підприємства, пояснення відповідача та його представника, за відсутності Товариства повідомленого про час та місце судового розгляду належним чином про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу відхилити за наступних підстав.

Рішенням встановлено, що ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_1 , який перебував в дитячих закладах для дітей, позбавлених батьківського піклування з 15 вересня 1995 року та з цього моменту по час розгляду справи судом в спірній квартирі не проживав і перебував на повному державному забезпеченні, та суд виходячи з того, що оскільки відповідач, на той час коли були демонтовані опалювальні прибори в квартирі не проживав і не міг здійснити самовільного відключення від системи централізованого теплопостачання, вважав що відсутні докази того, що таке відключення було здійснено відповідачем чи іншими співвласниками, з огляду на що в задоволенні позову відмовив.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та визначив матеріальні норми, якими регулюються спірні правовідносини.

Відмовляючи в позові про зобов`язання власника здійснити дії направлені на відновлення теплопостачання в квартирі АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 60/ став співвласником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло /а.с. 79/ з 08 червня 1995 року.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У той же час, наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджено, що на момент отримання свідоцтва про право власності та виникнення права власності ОСОБА_7 був неповнолітнім.

У розумінні положень статтей 30-35 Цивільного кодексу України до досягнення вісімнадцяти років, моменту виникнення повної цивільної дієздатності, ОСОБА_7 не міг самостійно створювати для себе будь-які цивільні обов`язки, виконувати їх, а також самостійно нести цивільну відповідальність у разі невиконання своїх обов`язків.

Разом з тим, згідно акту Підприємства /а.с. 67/ у квартирі АДРЕСА_1 з 2006 року ніхто із квартиронаймачів не проживав, тобто наведеним актом підтверджено обставини щодо того, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 60/ з 2006 року, з часу коли йому ще не виповнилося вісімнадцяти років, за вказаною адресою не проживав.

У той же час, належними письмовими доказами /а.с. 61, 62, 65, 69, 70/ підтверджено що ОСОБА_7 з 15 вересня 1995 року по час розгляду справи судом знаходився в державних закладах для дітей, позбавлених батьківського піклування та знаходився на повному державному забезпеченні.

Разом з тим, відповідно до акту складеного Товариством за участі представників Підприємства від 30 листопада 2012 року /а.с. 4/ в квартирі АДРЕСА_1 саме жильцем ОСОБА_7 самовільно здійснено відключення опалювальних приладів від внутрішньої системи опалення будинку АДРЕСА_3 , однак не зазначено в який період часу таке відключення було здійснено, у той же час, в акті зазначено що стояки опалення в квартирі відсутні.

При цьому згідно відповіді Підприємства від 04 березня 2014 року відсутні відомості з приводу того, з якого часу та ким здійснювалося відключення системи опалювання в квартирі АДРЕСА_1 .

Представник Підприємства в судовому засіданні підтвердила що в зазначеній квартирі відсутні стояки централізованого теплопостачання.

Так, до спірних правовідносин, з приводу постачання теплової енергії підлягає застосуванню Закон України "Про теплопостачання", згідно якого постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання та споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами /статті 4, 24/.

Згідно наявних у справі письмових доказів ОСОБА_7 з 15 вересня 1995 року не являвся споживачем послуг в квартирі АДРЕСА_1 .

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 /надалі Правила/, які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Згідно з п. 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

У п. 25 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року N 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за N 1478/11758, встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

З огляду на зміст наведених норм, для відключення від системи з централізованого опалення потрібно отримати дозвіл який можна отримати за умови, зокрема, отримання технічних умов у Товариства.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи довідок та актів складених та підготовлених працівниками позивачів відсутні відомості з приводу того, хто та коли здійснював відключення квартири АДРЕСА_1 від теплопостачання.

Отже судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачі не підтвердили обставин щодо того, що з боку відповідача було вчинені дії які би свідчили про самовільне відключення в зазначеній квартирі централізованого теплопостачання, також письмовими доказами спростовано обставини щодо вчинення ОСОБА_7 неправомірних дій.

Також з огляду на те, що ОСОБА_7 на час відключення теплопостачання в квартирі АДРЕСА_1 знаходився у відповідних закладах для дітей що позбавлені батьківського піклування саме ці заклади відповідають за шкоду що завдала вказана особа, та повинні вживати заходів направлених на збереження майна таких осіб.

Та з урахуванням всіх обставин у даній справі, у квартирі АДРЕСА_1 було здійснено відключення теплопостачання поза межами волі власника ОСОБА_7 , також за відсутності його дій, при цьому позивачі та заклад, в якому перебувала неповнолітня особа не довели в судовому засіданні обставин з приводу того, що їх дії по збереженню квартири ґрунтувалися на вимогах чинного законодавства та забезпечили малолітній особі що позбавлена батьківського піклування дотримання її прав гарантованих Конституцією України та Законами України, оскільки неправомірними діями невстановлених осіб про які відсутні відомості в органу на утриманні якого знаходиться будинок АДРЕСА_3 фактично було порушено права власника ОСОБА_7 який в силу тих обставин що він був малолітнім та позбавленим батьківського піклування, та з огляду на неналежне виконання своїх обов`язків особами на які чинним законодавством покладено обов`язок піклуватися про таку особу не мав можливості захистити своє право та уберегти належне йому майно від дій щодо приведення його в неналежний стан.

У той же час, за змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження власниками своїм майном існує право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про зобов`язання власника здійснити певні дії направлені на усунення таких порушень.

У той же час вирішуючи спір, судом не підтверджений факт порушення прав інших власників квартир в будинку АДРЕСА_3 і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ними своїх прав, оскільки наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать що в зазначеній квартирі взагалі відсутні стояки опалення /а.с.4/ та жодних звернень жильців будинку щодо порушення їх прав з приводу відсутності теплопостачання не надходило.

Також, з огляду на те, що суд розглядає справу в межах предмету позову що визначається позивачем в позовній заяві та з огляду на те, що в судовому засіданні встановлено що в квартирі відсутні стояки опалення являється неможливим захистити права позивачів шляхом зобов`язання ОСОБА_7 привести централізоване опалення до попереднього стану, а саме відновити централізоване опалення шляхом приєднання радіаторів опалення до стояків централізованої системи опалення в квартирі АДРЕСА_1 .

Отже, виходячи з фактичних обставин справи, висновки суду є вичерпними, зроблені у відповідності та на підставі матеріальних норм які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, в частині яка була предметом оскарження, та за таких підстав, колегія апеляційного суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Східний» та приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа» відхилити.

Рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 04 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Виготовлення повного тексту ухвали відкладається до 27 грудня 2019 року

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О.В. Ільяшевич