ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/83/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс»,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2019 ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва суду із заявою про забезпечення її майбутнього позовудо Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс» (далі по тексту - ТОВ «Платинум Фінанс», відповідач) шляхом зупинення стягнення з заробітної плати, яке здійснюється на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куби Ю.В. (далі по тексту - приватний нотаріус) від 25.07.2019 № 1314 про стягнення боргу в сумі 8105,79 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.10.2019 матеріали заяви передано на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва.

За результатами вивчення матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Згідно з положенням ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом майбутнього позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, проте жодних доводів і обґрунтувань майбутнього позову позивач не зазначає.

Окрім того у заяві немає будь-яких обґрунтувань щодо відсутності гарантій виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не зупинення стягнення боргу із заробітної плати позивача.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є очевидно необґрунтованими, а відтак правові підстави для застосування заявленого позивачем заходу забезпечення позову відсутні.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 258-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: