Справа № 606/1324/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

29 серпня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , а також відповідач ОСОБА_2 , який з моменту реєстрації, а саме з 2010 року не проживає у даному будинку, жодного майна, яке б належало відповідачу у будинку немає, він повністю припинив виконувати обовязки члена сімї, які повязані з утриманням житла, оплатою комунальних послуг.

Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просила визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі вимог ст.391 ЦК України.

У судове засіданні позивач не з"явилася, однак у позові вказала повністю підтримує позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із свідоцтва про прво на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою О.М. від 28.03.2017 року, ОСОБА_1 успадкувала 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 .

Згідно з витягу №84245461 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, власником 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1

Як вбачається з довідки виданої виконкомом Хмелівської сільської ради від 22.05.2019 року №537, ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає з квітня 2010 року.

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов від 22.10.2017 року №245, від 12.07.2018 року №198, від 15.04.2019 року №133, складеного депутатами Хмелівської сільської ради, встановлено, що за адресою, вул АДРЕСА_1 . 10 с. Хмелівка АДРЕСА_2 Теребовлянського району АДРЕСА_1 зареєстрований, але фактично не проживає ОСОБА_2 з квітня 2017 року .

Судом було встановлено, що відповідач тривалий час, з часу реєстрації не проживав у будинку позивача, відсутній у місці реєстрації без поважних причин, не сплачував комунальні послуги і не ніс жодних обовязків по утриманню даного житла. Його особистих речей за місцем реєстрації немає.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому відповідно до положень ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з вимогами ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч.1 ст.16ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що позивач є власником спірного житлового будинку, де зареєстрований відповідач.

Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив інтерес до житла, в якому зареєстроване його місце проживання, оскільки більше десяти років у ньому фактично не проживає, участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг не бере, а тому втратив право користування даним жилим приміщенням.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні будинком та проживанні в ньому, про поважність причин його відсутності більше десяти років, наявність між ним і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання його таким, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду таких встановлено не було.

За вказаних обставин , виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не зявився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

В силу ст.141 ЦПК України із відповідача ОСОБА_2 в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273,280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Теребовлянським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скаргана заочнерішення судувідповідачем подаєтьсяпротягом тридцятиднів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка