Справа № 591/7525/17
Провадження № 2/526/23/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

з участю секретаря Синепол С.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

У позовній заяві позивач вказує, що від шлюбу з відповідачкою він має сина ОСОБА_4 , 2012 року народження. 9 вересня 2016 року за рішенням Гадяцького районного суду шлюб між сторонами розірвано, місце проживання сина не було встановлено ні з одним із батьків. У вересні 2016 року, відповідач ОСОБА_3 разом з їх дитиною, переїхала до м. Києва, не повідомивши його та без його згоди, влаштувала сина до ДНЗ № 147 Дарницького району м. Києва в ортопедичну групу, хоча дитина потребувала виховання в логопедичній групі. Бажаючи спілкуватися з сином, не знаючи адресу де він мешкає в місті Київ, а лише адресу де знаходиться його ДНЗ, позивач зустрівся з ним за сприяння адміністрації дошкільного навчального закладу 3 березня 2017 року. Ще дві зустрічі були у квітні та травні 2017 року, коли відповідач перебувала в м. Суми. З червня по жовтень 2017 року, позивач не міг ні додзвонитися до ОСОБА_3 , ні отримати від неї інформацію стосовно місця знаходження дитини, хоча, як потім з`ясувалося, син ОСОБА_5 влітку перебував у батьків ОСОБА_3 у Полтавській області, коли вона перебувала в м. Суми. 28 вересня 2017 року, позивач звернувся до поліції м. Суми, щоб встановити місце перебування сина. 29 вересня 2017 року представники поліції повідомили про те, що ОСОБА_3 разом з сином Тимофієм мешкає в м. Суми, і що вона погодилася до 1 жовтня 2017 року зв`язатися з ним. 10 жовтня 2017 року позивач зустрівся з сином, дитина була рада його бачити, але під кінець зустрічі ОСОБА_3 намагалася знову при синові з`ясовувати стосунки, незважаючи на те, що він запропонував їй обговорити ситуацію в телефонному режимі. Після даної зустрічі, з жовтня по 10 грудня 2017 року, телефонних розмов з відповідачем було лише шість, оскільки телефон був вимкнутий. 10 грудня 2017 року він мав змогу зустрітися з сином, але ОСОБА_5 був зляканим, ухилявся від відповідей. Дану поведінку сина- відповідач аргументувала тим, що він соромиться, а потім у котрий раз, незважаючи на присутність сина, намагалася з`ясовувати стосунки. Аналізуючи зустрічі, маючи педагогічну освіту, у нього виникає думка і підозра про те, що дитину налаштовують проти нього, або залякують. Крім того, відповідач ОСОБА_3 також має педагогічну освіту та за посадою практичний психолог. Вона повинна не тільки усвідомлювати, але і не допускати дій направлених на обмеження спілкування, налаштовування дитини проти батька, нехтування правами та інтересами дитини заради власних цілей. Головну роль у налаштуванні дитини проти нього, є дії відповідача направлені на умисне створення перешкод перед ним у процесі спілкування та виховання ОСОБА_4 . Дані дії у подальшому можуть призвести не тільки до негативного впливу на дитячу психіку, але і проявів девіантної поведінки в майбутньому в дитини. Таким чином намагання порозумітися з відповідачем не мали результатів з даного питання, що і змусило його звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене позивач просив у позовних вимогах зобов`язати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_6 та визначити наступні способи участі його, як батька, у вихованні дитини, а саме: встановити систематичні побачення з дитиною щотижня у неділю з 12.00 до 16.00 та четвер з 16.00 до 18.00.; мати спілкування з сином за допомогою мобільного зв`язку по парних числах у проміжок часу з 19.00 до 20.00, тривалістю 15-20 хв.; під час літніх канікул надавати можливість протягом двох тижнів цілодобово спілкуватися з сином, з метою відпочинку та оздоровлення.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить:зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_6 . Визначити наступні способи його участі у вихованні дитини: систематичні побачення з дитиною щотижня у неділю з 12.00 до 16.00 та четвер з 16.00 до 18.00 - восени, взимку та весняний період, перші три місяці в присутності матері, для усунення негативних наслідків спричинених діями відповідача по створенню перешкод у спілкуванні; мати спілкування з сином за допомогою мобільного зв`язку по парних числах, у проміжок часу з 19.00 до 20.00, тривалістю 15-20 хв.; у літній період спільний літній відпочинок з 1 по 14 липня, кожного року. Окрім того, просить розподілити судові витрати між ним та відповідачем ОСОБА_2 наполовину та зобов`язати відповідача відшкодувати йому моральну шкоду, яка була завдана йому і його близьким у відзиві на позовну заяву, надану ОСОБА_2 25 жовтня 2018 року, в розмірі 1 гривня + 30 % від прожиткового рівня для дитини 6-18 років, станом на дату прийняття рішення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнала позовні вимоги позивача частково та просила визначити наступні способи участі позивача, як батька у спілкуванні з дитиною, визначені у висновку служби у справах дітей, а саме: кожний другий та четвертий тиждень місяця у четвер з 16:00 до 18:00 та неділю з 12:00 до 14:00 в її присутності та не заперечувала щодо спільного відпочинку у літній період батька з сином з 1 по 14 липня кожного року, оскільки саме такий спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини буде відповідати інтересам дитини та можливий для виконання, оскільки вона має батьків, які проживають в іншій місцевості, а тому у вихідні дні відвідує їх та надає допомогу. Встановлення ж способу спілкування позивача з дитиною кожного тижня, тим більше у вихідні дні, позбавить її можливості відвідувати своїх батьків.

Окрім того, позивач не заперечувала проти сплати позивачу половини витрат, понесених ним по сплаті судового збору.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з неї моральної шкоди заперечувала, оскільки ніяким чином не чинила позивачу перешкод у спілкуванні з сином та не завдала будь-якими іншими діями йому моральної шкоди.

Представник третьої особи служби у справах дітей Сумської міської ради у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без участі представника служби.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_7 є батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09 вересня 2016 року рішення Гадяцького районного суду шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Рішенням Гадяцького районного суду від 31 березня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2014 року до його повнолітня.

07 жовтня 2017 року відповідач, в зв`язку з реєстрацією шлюбу, змінила прізвище ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про одруження.

З висновку служби у справах дітей Сумської міської ради від 23.06.2018 року вбачається, що 06.06.2018 року в приміщення служби було проведено бесіду з дитиною. Під час якої з`ясовано, що малолітній Тимофій не заперечує проти зустрічей з батьком, проте дане запитання збентежило дитину, вивело з емоційної рівноваги. ОСОБА_11 не заперечує проти спілкування батька з дитиною. Діючи в інтересах дитини, служба вважає за можливе визначити порядок зустрічей ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_6 у формі систематичних побачень кожний другий та четвертий тиждень місяця у четвер з 16:00 до 18:00 та неділю з 12:00 до 14:00 в присутності матері. Беручи до уваги збентеженість дитини щодо перебування з батьком наодинці, питання спільного відпочинку під час літніх канікул є передчасним, однак, можливий з урахуванням бажання дитини та інших обставин, що мають істотне значення, за попередньою домовленістю сторін.

З доданих до матеріалів справи медичної довідки, характеристики вбачається, що позивач ОСОБА_1 характеризуються позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 19.06.2018 року, складеного головним спеціалістом ССД СМР, вбачається, що він проживає в АДРЕСА_1 . Умови проживання задовільні. У квартирі чисто, наявні необхідна техніка та меблі. Наявна окрема кімната, ліжко, письмовий стіл. Умови для відпочинку та навчання малолітньої дитини знаходяться на належному рівні.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 Сімейного кодексу України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування, проживаючи окремо від дитини, батько зобов`язаний брати участь у її вихованні, має право на особисте спілкування з дитиною, спір щодо участі у вихованні дитини батька, який проживає окремо від неї, вирішується судом із визначенням способу такої участі, місця та часу їх спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення (ст. ст. 153, 157, 159 Сімейного кодексу України).

Як встановлено ч. 1,2 ст. 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Судом встановлено, що позивачем створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, а тому позовні вимоги позивача щодо участі його у спілкуванні та вихованні дитини підлягають до задоволення.

Разом з тим, суд враховуючи висновок служби у справах дітей Сумської міської ради від 23.06.2018 року 06.06.2018 року, а також встановлені під час розгляду справи обставини, а саме, що відповідач відвідує своїх батьків, які проживають в іншій місцевості, тому встановлення такого порядку спілкування батька з дитиною, як кожну неділю та четвер, буде створювати певні перешкоди відповідачу в цьому.

Зважаючи на викладене, суд, з урахуванням інтересів дитини, його віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, вважає за можливе визначити позивачу, як спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина: кожний другий та четвертий тиждень місяця у четвер з 16:00 до 18:00 та неділю з 12:00 до 16:00.

Окрім цього, суд із врахуванням висновку служби у справах дітей та позиції матері, яка наполягала на проведенні зустрічей батька з дитиною у її присутності, хоча би певний проміжок часу, а також з урахуванням стану здоров`я дитини, якій, як зазначає відповідач у відзиві на позов, 17.05.2016 лікарем Консультативного діагностичного центру Управління охорони здоров`я Дарницького району у м. Києві нейрологопедом встановлено діагноз «загальний недорозвиток мовлення І-ІІ рівня, стерта форма дизартрії», вважає, що спілкування батька з дитиною повинно відбуватися у присутності матері, за необхідності.

Під час розгляду справи також судом встановлено, що дитина проводила літній відпочинок з батьком і ніяких негативних наслідків від цього не настало, а тому позовні вимоги позивача в частині проведення у літній період спільного відпочинку з сином з 1 по 14 липня кожного року, підлягають до задоволення.

Разом з тим, суд з урахуванням інтересів дитини, вважає, що позовні вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача забезпечувати спілкування з сином за допомогою мобільного зв`язку по парних числах, у проміжок часу з 19.00 до 20.00, тривалістю 15-20 хв., не можуть бути задоволені, оскільки у разі небажання дитини спілкуватися таким способом, відповідач буде змушена, з метою виконання рішення суду, змушувати малолітню дитину до цього, що може негативно вплинути на її психічний розвиток.

Позивач у позові та у судовому засіданні стверджує, що з боку відповідача, матері дитини, чинилися та чиняться перешкоди у його спілкування з дитиною.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України,доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування - ст. 77 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Будь-які належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які б підтверджували той факт, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні дитини, в зв`язку з чим він зазнав моральних страждань та в чому вони виражаються, позивачем суду не надано, а тому його вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд, при вирішенні питання розподілу судових витрат, вважає, що підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 320 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 141, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. ст.ст.12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні задовольнити частково.

Визначити спосіб та порядок участі ОСОБА_1 у вихованні дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 , встановивши ОСОБА_1 наступний спосіб спілкування з малолітнім сином, а саме:

- кожний другий та четвертий тиждень місяця у четвер з 16:00 до 18:00 та неділю з 12:00 до 16:00 за необхідності у присутності матері ОСОБА_2 ;

- у літній період спільний відпочинок з 1 по 14 липня кожного року.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 320 (триста двадцять) грн.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.08.2019.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП, зареєстрований у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради, , адреса: вул. Харківська, 35, м. Суми.

Головуючий Л. І. Тищенко