Єдиний унікальний номер 235/2839/19 Номер провадження 22-ц/804/2175/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Агєєва О.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря Розпутько Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2019 року у цивільній справі № 235/2839/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності (суддя першої інстанції Величко ОСОБА_2 ), -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Іванівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в свою чергу є спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якою він перебував у шлюбі.

ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв шляхом постійного проживання з останньою на час її смерті, що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради від 16 квітня 2019 року.

За життя її мати ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 15 червня 1988 року набула право власності на будинок з господарськими спорудами (рік будівництва 1905), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно звіту про експертну оцінку майна від 17 квітня 2019 року, вартість цього будинку складає 38714,03 грн.

По невідомим їй причинам за життя ОСОБА_4 не провела реєстрацію права власності на будинок за собою та свідоцтво про право власності на домоволодіння не отримала.

Після смерті її батька ОСОБА_3 Другою красноармійською державною нотаріальною конторою на підставі її заяви 19 серпня 2015 року зареєстровано спадкову справу № 57834735, тобто вона прийняла спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку. Після подання заяви до нотаріуса у зв`язку з проведенням АТО на території Донецької області оформленням спадщини вона не займалась.

Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька та матері, рідних братів та сестер у неї немає.

15 квітня 2019 року вона звернулась до державного нотаріуса Другої покровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, та надала нотаріусу всі наявні у неї документи. За результатами вивчення документів 15 квітня 2019 року постановою державного нотаріуса Другої покровської державної нотаріальної контори Радочиної О.І. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений жилий будинок у зв`язку з тим, що не проведено первинної реєстрації права власності у БТІ.

У зв`язку з неможливістю оформлення спадщини у інший спосіб, нотаріусом було запропоновано звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на будинок та господарські споруди.

Позивач просила суд першої інстанції визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності, відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилася позивач - ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 24 липня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, є необґрунтованими, оскільки судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що відповідно до вимог ст. ст. 376, 379 ЦПК є підставою для його скасування.

Позивач просила Донецький апеляційний суд рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2019 року у цивільний справі № 235/2839/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вирішити питання про судові витрати.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано відповідачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 07 серпня 2019 року.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримана (а.с. 92,93,94), копія апеляційної скарги позивача відповідачем по справі отримана (а.с 94). Відзив на апеляційну скаргу від відповідача по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 серпня 2019 року справу призначено до розгляду на 21 серпня 2019 року.

В судове засідання апеляційного суду 29 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 106)

В судове засідання апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 адвокат Янюк В.Ю. не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с. 111).

В судове засідання апеляційного суду представник Іванівської сільської ради не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с. 109).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції послався на те, що позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, що житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , тобто не надала доказів з приводу нумерації будинку, перейменування адреси, і як наслідок, не доведено того факту, що вказаний об`єкт нерухомості належав на праві власності спадкодавцю ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 , в свою чергу фактично прийняв його у спадщину після смерті ОСОБА_4 .

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.

Стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції гарантує кожному майнове право право власності. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка по справі ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ( а.с. 8).

Згідно договору купівлі-продажу від 15.06.1988 року ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_4 придбала житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 Іванівської сільської АДРЕСА_2 Красноармійського АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 будинок розміром 51,7 кв. м., у тому числі 40,2 кв. м. житлової площі. Договір посвідчено Другою державною нотаріальною конторою 15.06.1988 року, зареєстровано в реєстрі за № 732. ( а. с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивачки ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її батько ОСОБА_3 ( а. с. 11,12).

Позивачка, як єдина спадкоємиця за законом звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 ( а. с. 55).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.04.2019 року позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності за договором від 15.06.1988 року. ( а. с. 39).

Як вбачається із Інформаційного листа від 27 вересня 2012 року № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Згідно довідки Іванівської сільської ради Покровського району за № 467 від 16.04.2019 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована та постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею мешкав з квітня 2003 року ОСОБА_3 ( а. с. 38).

Згідно довідки КП БТІ від 15.05.2019 року за № 627 до 01.01.2013 року будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності виданого Красноармійським районним відділом комунального господарства від 10.05.1988 року, КП «БТІ» зареєстровано 15.05.1988 року ( а. с. 59).

Як вбачається із довідки Іванівської сільської ради від 02.07.2019 року № 263/01-19, село Свиридонівка входить до складу Іванівської сільської ради. При застосуванні української мови (2001 рік) переклад з російської «Спиридоновка» на українську мову « ОСОБА_7 ».

В 2016 року рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради від 22.12.2016 року № 33 «Про присвоєння назви вулиці селам сільської ради» вулицю без назви в АДРЕСА_1 найменовано АДРЕСА_1 .

АДРЕСА_1 побудований в АДРЕСА_5 році (згідно по господарської книги). Відомостей про те, ким побудований будинок та введений в експлуатацію в сільській раді немає. Але саме в цьому будинку з 1988 року проживала і була зареєстрована ОСОБА_4 (а.с. 78).

Як вбачається із Витягу з по господарської книги № 1 Іванівської сільської ради Красноармійського АДРЕСА_1 станом на 1991,1992,1993,1994,1995 роки № 602 від 03.07.2019 року, за вказаною адресою членом господарства був ОСОБА_3 . Рік побудування будинку 1958, загальна площа 51,7 кв.м., житлова площа 40, 2 кв.м., кількість житлових кімнат 2 (а.с. 80).

Загальна площа та житлова співпадає з площею, вказаною в договорі купівлі-продажу будинку від 15.06.1988 року (а.с. 14).

Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР ).

Згідно довідки Іванівської сільської ради від 19.08.2015 року за № 921 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 був зареєстрований та постійно мешкав по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 59).

Тобто, ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_4 .

Із копії спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася 19 серпня 2015 року до Другої красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області із заявою про прийняття спадщини (а.с. 55).

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки позивач ОСОБА_1 є єдиною донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2019 року скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_6 сільської АДРЕСА_6 ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 29 серпня 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна