Справа № 336/5734/19
Пр. № 2/336/3239/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1 .

В позові вказав, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1081 належить квартира АДРЕСА_1 . Відповідачка, яка є сторонньою позивачу особою (дружина померлого батька), зареєстрована в квартирі з 05.02.2014 року. Наприкінці листопада 2015 року відповідачка виїхала з квартири, вивезла всі свої речі, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, однак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірній квартирі. Перебування відповідачки на реєстраційному обліку в належному позивачу житлі створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування квартирою.

Позивач до суду не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась з невідомих причин. Заперечень проти позову не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи до суду не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1081 належить квартира АДРЕСА_1 . Відповідачка, яка є сторонньою позивачу особою (дружина померлого батька), зареєстрована в квартирі з 05.02.2014 року. Наприкінці листопада 2015 року відповідачка виїхала з квартири, вивезла всі свої речі, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, однак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірній квартирі.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб.

До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належною позивачу квартирою на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі.

Між тим, судом встановлено, що відповідачка впродовж чотирьох років в квартирі не мешкає.

Перебування ОСОБА_2 на обліку в належній позивачу квартирі створює для нього перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення.

У зв`язку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 395, 401 ЦК України, ст. ст. . 4, 12, 77-82, 259, 263-265, 280-282, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ІПН - НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , ІПН - не відомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива