ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 619/3134/19

Провадження № 22-ц/818/5546/19

26 грудня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2019 року (суддя Калмикова Л.К.) по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області 31.10.2009 року, актовий запис № 64. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею. Вона знаходиться в декретній відпустці до досягнення дитиною трирічного віку, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі однієї мінімальної заробітної плати до досягнення дитиною трирічного віку та 700 грн. - витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала.

Відповідач позовні вимоги визнав частково.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_5 ; вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати за постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом були допущені грубі порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим доводи позивача не взяті до уваги судом; надані ним докази не досліджувались, а мотиви їх відхилення у оскаржуваному рішенні відсутні. Не враховано той факт, що відповідач добровільно сплачує на утримання дітей кошти, зокрема, протягом квітня-вересня 2019 року перерахував у загальному розмірі 27900 грн. За умови постановлення рішення про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, розмір усіх відрахувань з доходу відповідача перевищить 50%.

Правом на надання відзиву по справі позивач не скористалась.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 84 СК України та виходив з того, що позивач здійснює догляд за дитиною віком до трьох років, ніде не працює, інших доходів, крім допомоги на дитину та на дітей від відповідача не отримує. Проте, враховуючи матеріальне становище відповідача та наявність у нього інших утриманців дійшов висновку про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1500 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області 31.10.2009 року, актовий запис № 64, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5).

Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області 18.08.2011 року, актовий запис № 54 (а.с. 7) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області 14.01.2019 року, актовий запис № 4 (а.с. 6).

Діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.07.2019 року № 1657 (а.с. 9).

З наданих відповідачем платіжних документів судом встановлено, що ОСОБА_2 добровільно сплачує аліменти на утримання дітей та здійснює інші витрати на їх утримання, зокрема, протягом квітня-вересня 2019 року перераховано кошти на загальну суму 27900 грн. (а.с. 24-46, 64-67).

При цьому, ОСОБА_2 мешкає разом зі своїми батьками, які потребують сторонньої, у тому числі матеріальної допомоги.

Батьками відповідача є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Пересічанською с/радою Дергачівського району, Харківської області 09.01.1990 року, актовий запис № 3 (а.с. 47).

На утриманні батьків перебуває також інша особа, яка продовжує навчання, а саме: ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою Харківського національного університету міського господарства ім. О.М.Бекетова від 17.09.2019 року за № 14117 (а.с. 52).

Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ч.ч. 2, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За положеннями частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи працює вона, а також незалежно від її матеріального становища - за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Посилання в апеляційній скарзі на сплату відповідачем аліментів на утримання дітей у добровільному порядку на висновки суду не впливає, оскільки подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Наявність у відповідача інших утриманців не доведено належними доказами.

Зокрема, суду не було надано доказів про доходи його матері, а також того, що вона потребує матеріальної допомоги від сина. Крім того, як зазначає відповідач в апеляційній скарзі, на час розгляду справи апеляційним судом, його батько помер.

Позивачем розмір аліментів, встановлених рішенням суду, не оскаржувався.

Колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів відповідає вимогам закону, розумності і справедливості.

У разі зміни матеріального становища відповідача та неможливості сплати останнім аліментів у встановленому судом розмірі, останній не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів за наявності таких підстав.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 5 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, №23, ЄСПЛ, від 18 липня 2007 року).

Судова колегія, встановивши, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, залишає судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.В.Котелевець

О.Ю.Тичкова