Справа № 483/2263/19
Провадження №2-з/483/31/2019
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 грудня 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Куцарова В.І.,

при секретарі судового засідання Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Очакові заяву заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Савицької М. в інтересах держави до Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки,

У С Т А Н О В И В :

27 грудня 2019 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Савицька М. звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою в інтересах держави до Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки.

27 грудня 2019 року позивачем подано заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати буд-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки ( у тому числі у разі поділу її чи об`єднання з іншими ділянками); заборони ОСОБА_2 вчиняти з земельною ділянкою з кадастровим номером 0:02:000:1320 дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї. Крім того, просила про стягнення з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір за подачу заяви.

У своїй заяві про забезпечення позову позивач вказує, що підставою для пред`явлення вказаного позову є порушення вимог законодавства, щодо порядку отримання у власність земель для ведення особистого селянського господарства.

Зокрема, ОСОБА_1 отримав у власність спірну земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 0:02:000:1320) для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області , після того, як вже раніше використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для таких же цілей в межах норм передачі земельних ділянок для вказаного виду використання, чи порушено положення ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України. Тобто оскаржуваним рішенням Куцурубської сільської ради ОТГ ОСОБА_1 очевидно протиправно надано спірну земельну ділянку.

Більш того, ОСОБА_1 після реєстрації за собою права власності на спірну земельну ділянку, продав її ОСОБА_2 .

Тобто відповідачка, як власник земельної ділянки, може розпорядитись нею на власний розсуд, у зв`язку з чим існує очевидна небезпека відчуження цієї ділянки, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави та повернення земельної ділянки належному власнику - територіальній громаді в особі Куцурубської ОТГ, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Крім цього, враховуючи, що вказана земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_2 , остання відповідно до положень ч.3 ст. 20 Земельного кодексу України, може ініціювати питання щодо зміни її цільового призначення та виду її функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень органів виконавчої влади шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами.

З метою запобігання відчуженню спірних земельних ділянок, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, відповідно до статей 149, 150 Цивільного процесуального кодексу України прокурор просила вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення судом арешту на спірну земельну ділянку та заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки, у тому числі внаслідок її поділу чи об`єднання з іншими ділянками; заборони ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення спірної земельної ділянки, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

Крім того, просила стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову.

Дослідивши в судовому засіданні заяву позивача про забезпечення позову, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині 3 статті 150 ЦПК України зазначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частина 10 статті 150 ЦПК України забороняє вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому не вирішується спір по суті.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Також, зазначено, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого об`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК (в редакції до 15.12.2017 року), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1, 2, 4 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду, в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір стосовно власності земельної ділянки.

У зв`язку з чим суд вважає, що заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Що стосується вимоги прокурора про стягнення сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов прокурора не розглянутий, то вимога про стягнення судового збору за подачу заяви про забезпечення позову, є передчасною та може бути заявлена під час розгляду позову.

Керуючись ст. ст. 141, 149-154, 157, 258-260, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Савицької М. в інтересах держави до Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки, - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі 483/2263/19 (провадження № 2/483/842/2019) за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Савицької М. в інтересах держави до Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки, а саме:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:000:1320, розташовану в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

- заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 ) вчиняти із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:1320 дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

У задоволенні іншої частини вимог, - відмовити.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя