КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Лівінського С.В. (суддя-доповідач),

Березовенко Р.В.,

Суханової Є.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва, у складі судді Савицького О.А., від 13 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 03 серпня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у них народилася дитина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач проживає окремо від позивачки та дитини. Оскільки відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання дитини та самої позивачки не надає, тому остання звернулась до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно починаючи з 12 лютого 2019 року і до досягнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 з судовим рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу. Просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову. Вважав, що судом неправильно застосовані норми матеріального та порушено норми процесуального права, без повідомлення та участі відповідача, на підставі неповного дослідження доказів та неврахування усіх обставин, що мають значення для судового розгляду. Зазначав, що про відкриття провадження у справі та про розгляд даної справи він не був повідомлений належним чином. Окрім, того зазначає, що позивач не надала доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а суд не врахував, того, що відповідач є безробітним, не має ніяких джерел доходу, нерухомого майна чи автомобіля та не має вищої освіти.

Позивач своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу не скористалася і своїх заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направила.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає що скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України,провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами п. 2) ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставо.

Оскільки скаржник посилається на те, що справу було розглянуто за його відсутності, і доказів належного повідомлення матеріали справи не містять, рішення суду першої інстанції через порушення районним судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, відповідно до положень п. 4) ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову за такого.

З матеріалів справи вбачається таке.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Сторони спору від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини першої статті 80 СК Украйни аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частин другої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини четвертої статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходить із того, що відповідач не має стабільного заробітку, однак є працездатним, а доказів на підтвердження того, що він має інших утриманців він не надав, тому має можливість організувати своє життя таким чином, щоб надавати матеріальну допомогу.

Частиною 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Попри це, апелянтом, на думку колегії суддів, не доведено перед судом належними і допустимими доказами обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Надана до суду копія трудової книжки, висновків справи не спростовує, оскільки не підтверджує матеріальний стан відповідача та відсутність у нього заробітку. Інших доказів, які б підтверджували, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом вказаних апелянтом обставин матеріалам справи не відповідають.

Інші доводи апеляційної скарги свідчать про помилкове тлумачення стороною відповідача положень Сімейного і Цивільного Кодексів України.

З урахуванням матеріального становища відповідача та обставин справи суд вважає, за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно.

Крім того, обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно з яким, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Тому, керуючись ч. 13 ст. 7 , ст. 367, п. 2) ч. 1 ст. 374, п. 4) ч. 1 ст. 376, ст. 381- 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 12 лютого 2019 року до досягнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Оскільки розгляд справи проведено без повідомлення (виклику) учасників справи, касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках визначених ст. 389 ЦПК України.

Судді: С.В. Лівінський,

Р.В. Березовенко,

Є.М. Суханова