Провадження № 2/752/2392/19
У Х В А Л А

Іменем України

14.01.2019 року суддя Голосіївського районного суду м.Києва Колдіна О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по аліментам за період з 01.02.2014 р. по 16.11.2016 р., виключивши з розрахунку період з 01.02.2014 р. по 12.05.2015 р., а до періодів з 13.05.2015 р. до 16.11.2016 р. під час яких ОСОБА_1 не мав доходу - обрахувати із застосуванням розміру середньої заробітної плати по Київській області.

10.09.2018 р. Голосіївським районним судом м.Києва була постановлена ухвала про залишення заяви без руху для уточнення обґрунтування позову та способу захисту, який обрав позивач, з метою вирішення в подальшому питання про відкриття провадження у справі.

Зазначені недоліки не були усунуті позивачем.

Дослідивши подану заяву, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження, заявляючи вимоги про зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, посилаючись в обґрунтування позову на недотримання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при нарахування заборгованості у період, коли позивач не працював, а також нарахування заборгованості за період, коли виконавчий лист був повернутий стягувачу.

При цьому, у своїй позовній заяві позивач посилається на положення ст.197 СК України, якою передбачено право платника аліментів звернутись з позовом про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

В той же час, відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Враховуючи обґрунтування позову, а також спосіб захисту, який позивач просить застосувати для відновлення порушеного права, вбачається, що позивач фактично оскаржує дії державного виконавця при здійсненні розрахунку заборгованості та просить усунути порушення його прав, шляхом зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії в межах виконавчого провадження, що повинно розглядатись судом в порядку судового контролю за виконанням судових рішень при розгляді скарги на дії державного виконавця, а не в порядку позовного провадження, оскільки позивач не ставить вимоги щодо звільнення його від сплати аліментів, хоча посилається на норми ст.197 СК України.

Заявник не позбавлений можливості звернутись до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку розділу VІІ ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.185 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по аліментам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя