Ухвала

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 752/16967/15-ц

провадження № 61-13949ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного м. Києва від 19 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на обов`язкову частку у спадщині, визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права на обов`язкову частку у спадщині, визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на обов'язкову частку 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 34,3 квадратних метрів, загальною площею 57,15 квадратних метрів, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року залишено без змін.

17 липня 2019 року ОСОБА_1 подала до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року, в якій просила суд касаційної інстанції оскаржену постанову скасувати.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року на підставі частини другої-третьої статті 393 та статті 185 ЦПК України було залишено без руху, оскільки касаційна скарга була подана з порушенням вимог частини першої-другої статті 390, пункту 3 частини четвертої статті 392, статті 409 ЦПК України, та надано скаржнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

У наданий судом строк ОСОБА_1 направила матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 29 липня 2019 року.

При цьому, ОСОБА_1 просила суд про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року, з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Так, відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Встановлено, що копію постанови Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року скаржник отримала 18 червня 2019 року, після чого невідкладно оскаржила її у касаційному порядку.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Враховуючи те, що вказані заявником обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, а тому заява ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року підлягає задоволенню.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 7 частини п`ятої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. Вказана ухвала надсилається скаржнику та учасникам справи, яким додаються копії касаційної скарги та доданих до неї документів.

Керуючись статтями 390, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу № 752/16967/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на обов`язкову частку у спадщині, визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 27 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко