Справа № 308/4720/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 серпня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря - Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2018 року (головуюча суддя Шепетко І.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», у якому, уточнивши позовні вимоги, остаточно просив: 1) визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» у частині передачі первісним кредитором вимог до договору про іпотечний кредит №115/7-07 від 13.07.2007, укладеного між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 на суму 129 367,20 грн.; 2) визнати недійсним договір про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012, укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» у частині передачі прав вимоги за іпотечними договорами № 196/23-2007 від 13.07.2007 та № 29/23-2008 від 25.02.2008.

Позов мотивовано тим, що 13.07.2007 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № 115/7-07, за умовами якого банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 180 000,00 грн., зі сплатою 17% річних, з кінцевим строком повернення кредиту та відсотків до 12.03.2013. Сторони домовились, що кредит буде надано частинами не пізніше наступного банківського дня з дати отримання від позичальника письмової заяви на отримання кредиту.

Договором про внесення змін №1 від 22.02.2008 було збільшено кредитний ліміт на 100 000 грн.

17.12.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, а також договір про передачу прав за договорами забезпечення, про які позивач дізнався під час розгляду іншої справи за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який пред`явлено банком до суду 25.02.2014.

Позивач вважає такі два договори недійсними, оскільки 13.07.2007 позивачем було укладено кредитний договір із ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а позов у іншій справі подано ТОВ «Кредитні ініціативи», який свої вимоги обґрунтовує договором про відступлення прав вимоги між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є невідомим для позивача і відсутні докази, що воно є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Оспорювані договори вважає недійсними, оскільки вони суперечать ст. 514 ЦК України, так як на 17.12.2012 у позичальника ОСОБА_1 не існувало жодної заборгованості. Зазначав, що згідно заяв про видачу готівки, наданих представником Банку у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції у 2015 році в іншій справі, позичальнику ОСОБА_1 було видано кошти у розмірі 75 000 грн. Вказував, що висновком Експертного дослідження №8928 від 21.09.2016 судового експерта Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Слюсаренко В.Є. встановлено, що суми отримані позичальником ОСОБА_1 в розмірі 75 000 грн. сплачені в повному обсязі.

Крім того, усупереч ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель не надіслав іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Позивач вказував, що усупереч пунктів 11.3, 11.7 Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 іпотекодавець не отримував жодного повідомлення про передачу прав за договорами забезпечення, відповідач доказів повідомлення позивача не надав. Крім того, ОСОБА_1 як іпотекодавець жодного повідомлення про порушення основним боржником основного зобов`язання - не отримував. Свої зобов`язання за іпотечним договором - не порушував.

Зазначав, що Додаток №1 до договору про передачу прав за договором забезпечення від 17.12.2012 не відповідає вимогам щодо нотаріального посвідчення, не містить жодних реквізитів, які б свідчили про нотаріальне посвідчення.

Крім того, представником ТОВ «Кредитні ініціативи» до матеріалів іншої цивільної справи (справа за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення) було подано копію «Договору про внесення змін до Договору про передачу прав за договорами забезпечення, посвідченого Кирик О.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 17.12.2012 року», що датована 11.02.2014. У тексті ксерокопії такого Договору про внесення змін вказано, що нотаріусом Кирик О.А. посвідчено 2 аркуші договору, що виключає обставину посвідчення Додатку №1 у новій редакції.

Відповідно до вказаного договору сторони домовилися викласти Додаток №1 до Договору у новій редакції. Саме в доданому переліку, датованому 11.02.2014, відбувається згадування номерів іпотечних договорів №29/23-2008 від 25.02.2008 та №196/23-2007 від 13.07.2007. Отже, на думку позивача, на момент підписання цього договору (11.02.2014ї) не здійснювалося одночасно відступлення права вимоги за основним (кредитним) зобов`язанням, оскільки за твердженням ТОВ «Кредитні ініціативи», таке відступлення відбулося фактично 17.12.2012, коли було укладено Договір відступлення прав вимоги.

За твердженням позивача, якщо припустити, що між відповідачами дійсно мав місце Договір про передачу прав за договорами забезпечення, то такий в частині передачі прав за іпотечними договорами №29/23-2008 від 25.02.2008 та №196/23-2007 від 13.07.2007 є недійсним, оскільки за вимогами ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Позивач вважає, що, відступаючи 17.12.2012 вимоги по кредитним зобов`язанням, первісний кредитор не передавав вимоги за іпотечними договорами №29/23-2008 від 25.02.2008 та № 196/23-2007 від 13.07.2007, оскільки вказівка на вимоги за такими договорами відсутня як у основному тексті оспорюваного правочину, так і у Додатку №1 та і у всіх інших додатках.

Посилаючись на дані обставини просив його позов задовольнити.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2018 у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

На це рішення подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , в якій посилається на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим судом не перевірено чи ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»; оскільки у мотивувальній частині рішення судом допущено описку у назві нового кредитора і зазначено ТОВ «Кей-Колект» замість ТОВ «Кредитні ініціативи», тому судом першої інстанції хибно встановлені обставини справи; висновок суду, що оспорювані договори посвідчені нотаріально є припущенням, а відповідачами оригіналів цих договорів на вимогу суду не надано; відступлення прав за іпотечними договорами здійснено не одночасно із відступлення права вимоги за основним зобов`язанням, усупереч ст. 24 ЗУ «Про іпотеку».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, позицію представників відповідачів, дослідивши матеріали справи та нотаріально посвідчені копії Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», та Договору про внесення змін до Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 13.07.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» був укладений договір про іпотечний кредит № 115/7-07, згідно умов якого банк надав позивачу кредит для придбання нерухомості у сумі 180 000 грн., зі сплатою 17% річних та кінцевим терміном повернення 12.03.2013 (а.с.132-136 т.1). Відповідно до п. 3.1. договору банк надає Позичальнику іпотечний кредит частинами, шляхом видачі йому готівкою безпосередньо з його позичкового рахунку, відкритого банком.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим кредитним договором між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №196/23-2007 від 13.07.2007 (а.с.10-15 т. 1).

22.02.2008 між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» був укладений Договір про внесення змін №1 до Договору про іпотечний кредит №115/7-07 від 13.07.2007, згідно якого кредитором збільшено розмір кредиту на суму 100 000 грн. на строк із 22.02.2008 по 12.03.2013. Загальна сума кредиту з моменту перерахування кредитних коштів в розмірі 100 000 грн. з позичкового рахунку позичальника становить 280 000 грн. (а.с.137 т.1)

25.02.2008 для забезпечення вимог кредитора, що випливають з Договору про іпотечний кредит №115/7-07 від 13.07.2007 та Договору про внесення змін № 1 від 22.02.2008, між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №29/23-2008 (а.с.16-20 т. 1).

Згідно Статуту Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» є правонаступником прав та зобов`язань Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства), створеного рішенням установчих зборів засновників від 28.04.1992 та зареєстрованого Національним банком України 26.08.1992 р. за реєстраційним №125 (а.с.158 т. 1).

Тому колегія не бере до уваги твердження апелянта, що відсутні докази, що Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Також колегія суддів не бере до уваги твердження позивача, що за вказаним кредитним договором від 13.07.2007 (з змінами від 22.02.2008) ним було отримано лише 75000 грн., які було повернуті кредитору, що встановлено висновком Експертного дослідження №8928 від 21.09.2016 судового експерта Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Слюсаренко В.Є. (а.с. 138-139 т. 1). Так, з Виписки про рух коштів та з меморіальних ордерів вбачається, що Позичальником отримувались кошти як готівкою, так і шляхом перерахування на рахунки (а.с.159-161 т. 1), і таке твердження відповідачів позивачем не спростовано.

17.12.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги в обсязі, визначеному Додатком № 1 до цього договору. Відповідно до Додатку № 1 до цього договору, ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало також право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 115/7-07 від 13.07.2007, сума заборгованості: 129367,20 грн.. - основна непогашена строкова сума кредиту на 17.12.2012, 961,42 грн. - сума нарахованих, але не сплачених строкових процентів на 17.12.2012, 7753,74 грн. - сума нарахованих, але не сплачених прострочених процентів на 17.12.2012 (а.с.110-112 т.2).

Також 17.12.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення. Даний договір, що оспорюється позивачем, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А. та зареєстрований в реєстрі за N 1423 (а.с. 10-16 т.2). Встановлено, що Договір про передачу права за договорами забезпечення від 17.12.2012, зареєстрований у реєстрі за № 1424, що міститься в матеріалах справи (а.с.69-75 т.1), стосується заставного - рухомого майна.

11.02.2014 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про внесення змін до Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012, відповідно до якого Додаток №1 до Договору викладено у новій редакції, де у перелік договорів забезпечення включені також договори №196/23-2007 від 13.07.2007 та №29/23-2008 від 25.02.2008 (а.с.64-65 т. 1, 113-114 т. 2).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що уступці права вимоги за іпотечним договором передує договір про уступку права вимоги за основним зобов?язанням, оскільки іпотека є забезпеченням такого основного зобов?язання.

Відтак, внесення у лютому 2014 року змін до Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012, відповідно до якого Додаток №1 до Договору було викладено у новій редакції та у перелік договорів забезпечення були включені також укладені з позивачем договори №196/23-2007 від 13.07.2007 та №29/23-2008 від 25.02.2008, не суперечить закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Договір про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 та Договір про внесення змін до цього договору від 11.02.2014 - нотаріально посвідчені, і разом з Додатком 1 прошиті та скріплені печаткою. Обов?язкове викладення додатків до договорів на нотаріальних бланках не передбачені Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Відомості про відступлення права вимоги за оспорюваним Договором про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 (із змінами від 11.02.2014) зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.82-89 т. 2) - іпотекордателем з 10.06.2015 зареєстровано ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с.84 т.2).

Таким чином? право вимоги за Договором про іпотечний кредит №115/7-07 від 13.07.2007, укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 , та іпотечними договорами № 196/23-2007 від 13.07.2007 та №29/23-2008 від 25.02.2008 перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи» і підстав для визнання оспорюваних договорів недійсними - немає.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, отримання згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні є обов`язковою передумовою здійснення такої заміни, якщо ця умова погоджена сторонами договору, за яким здійснюється заміна кредитора, або така умова прямо визначена законом.

Частиною 2 статті 516 ЦК України передбачено, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, законодавець відокремлює надання боржником згоди на заміну кредитора у зобов`язанні та письмове повідомлення боржника про таку заміну, а відповідно і визначає різні правові наслідки недотримання вказаних вимог.

Встановлено, що ні кредитним договором, ні забезпечувальними договорами, не передбачено такої умови, як отримання згоди ОСОБА_1 (як боржника за зобов`язанням) на заміну кредитора у цьому зобов`язанні у розумінні частини 1 статті 516 ЦК України.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні за викладених обставин не має наслідком недійсність правочину про заміну кредитора, однак тягне за собою ризик настання для нового кредитора несприятливих наслідків, зокрема визначених частиною 2 статті 516 ЦК України та частиною 2 статті 518 ЦК України. Таким чином позивач, поки він не був письмово повідомлений про заміну кредитора, хоча і не звільняється від виконання зобов`язання, але мав право висунути проти нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо він виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання, а виконання Позивачем як боржником свого обов`язку первісному кредиторові у такому випадку є належним виконанням.

За змістом положень ст. ст. 512, 514, 516, 517 ЦК України, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним, а неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

У зв`язку із викладеним колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оспорювані договори укладені між відповідачами без порушення статті 516 ЦК України, з дотриманням статті 203 ЦК України та вимог Закону України «Про іпотеку», тому відсутні підстави для визнання таких договорів недійсними відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України.

ОСОБА_1 та його представник не надали суду належних та допустимих доказів та не довели наявність обставин, що є підставою для визнання правочинів недійсними.

Доводи скаржника щодо неправомірності відмови у задоволенні позовних вимог не знайшли свого підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню.

Помилкове зазначення судом першої інстанції у тексті рішення про укладення 17.12.2012 та 11.02.2014 договорів між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кей-Колект» (замість ТОВ «Кредитні ініціативи») не спростовує обставин, встановлених судом, і така описка може бути виправлена судом в порядку ст. 269 ЦПК України.

Зважаючи на встановлені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що позивачем не доведено наявність передбачених законом підстав для задоволення заявлених ним позовних вимог. Відтак, відповідно до ст. 375 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2019 року.

Головуюча:

Судді: