ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року

м.Суми

Справа №577/389/19

Номер провадження 22-ц/816/4537/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи - приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Майстренко Ірина Валеріївна, Шевченківська сільська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2019 року в складі судді Буток Т.А., ухвалене у м. Конотоп, повний текст якого складено 17 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шевченкове Конотопського району Сумської області померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається, крім іншого майна, з земельного паю на території Шевченківської сільської ради. На день смерті матері було два спадкоємці за законом першої черги: вона та її брат ОСОБА_2 Їх батько - чоловік покійної ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті матері вона проживала та була зареєстрована разом з нею у АДРЕСА_1 . За її заявою про прийняття спадщини після смерті матері відкрита спадкова справа № 63302676. Брат також звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 ухилявся від надання допомоги матері, яка через похилий вік та тяжку хворобу останніх п`ять років свого життя була у безпорадному стані, просила позов задовольнити.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шевченкове Конотопського району.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, в його діях відсутня умисна форма вини, оскільки він не мав можливості виконувати свій обов`язок по догляду за матір`ю у зв`язку з тяжкою онкологічною хворобою онуки, тому висновок суду про те, що він свідомо ухилявся від надання будь-якої допомоги не відповідає дійсності. Вказує, що мати категорично відмовилась жити у нього і виявила бажання повернутися до дочки в село.

Відзиву на апеляційну скаргу позивач та треті особи до апеляційного суду не подали.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Волкової І.І., які підтримали доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Овчинникової Р.О., які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_6 (а.с. 8).

З копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 вбачається, що після одруження ОСОБА_1 з ОСОБА_7 15.10.1977 року її прізвище стало ОСОБА_1 (а.с. 5).

Згідно з копією свідоцтва про одруження, 17.02.2001 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_9 та взяла прізвище ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Шевченкове Конотопського району Сумської області (а.с. 9).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , батько сторін ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Шевченкове Конотопського району Сумської області (а.с. 6).

Відповідно до копії довідки, виданої виконкомом Шевченківської сільської ради Конотопського району Сумської області від 19.11.2018 року № 246, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Шевченкове Конотопського району Сумської області та на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Спадкодкоємцем за законом після її смерті є донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка спадщину прийняла так як зареєстрована та постійно проживала в одному спадковому будинку з померлою на день її смерті та де проживає та зареєстрована по даний час.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, заповіт від імені ОСОБА_11 виконкомом Шевченківської сільської ради не посвідчувався. Заборони на майно померлої у Шевченківській сільській раді не зареєстровано (а.с. 11).

У спадковому реєстрі приватним нотаріусом Майстренко І.В. заведена спадкова справа за № 63302676, спадкодавець ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 12).

Згідно з копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 , яка проживає в с. Шевченкове Конотопського району Сумської області, на підставі розпорядження голови Конотопської РДА від 02.03.2018 року № 88-ОД належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності ПАТ «Радгосп «Шевченківський», розміром 26,3002 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 13).

З копії трудової книжки НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_2 з 15 квітня 2015 року працює сторожем (а.с. 36).

Відповідно до медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 , оглянутої в суді першої інстанції, встановлено, що померла ОСОБА_3 дійсно хворіла на ряд тяжких захворювань, потребувала постійного догляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що що відповідач ОСОБА_2 був зобов`язаний утримувати свою матір, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги, знаходилася у безпорадному стані через тяжку хворобу та не могла самостійно забезпечити умов свого життя, проте обов`язки щодо утримання спадкодавця виконувала лише позивач ОСОБА_1 , а відповідач свідомо ухилявся від надання будь - якої допомоги хворій матері.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Судом першої інстанції на підставі наданих позивачем доказів, зокрема, медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 , оглянутої в судовому засіданні судом першої інстанції, обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_3 останні п`ять років перебувала у безпорадному стані і у зв`язку з цим потребувала постійного стороннього догляду, допомоги та піклування. Також встановлено, що ОСОБА_2 уникав від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Так, суд правильно вважав, що таке ухилення пов`язане з винною поведінкою відповідача, який усвідомлював свій обов`язок, мав можливість його виконувати, але не вчиняв необхідних дій, що характеризується умисною формою вини.

Відповідач, в свою чергу, в суді першої інстанції не заперечував ту обставину, що його мати останніх п`ять років дуже хворіла і була повністю прикутою до ліжка, тобто була безпорадною і потребувала постійного стороннього догляду, але він свідомо не виконував свого обов`язку по догляду за спадкодавцем.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що він не мав можливості виконувати свій обов`язок по догляду за матір`ю у зв`язку з тяжкою онкологічною хворобою онуки, не можуть бути взяті до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що він доглядав за малолітнім онуком, коли його дочка з онукою перебували на стаціонарному лікуванні.

Доводи апеляційної скарги про те, що мати категорично відмовилась жити у відповідача і виявила бажання повернутися до дочки в село, жодними доказами не підтверджуються. Крім того, вони не є підставою для ухилення спадкоємця від обов`язку надання спадкодавцеві, який перебуває у безпорадному стані і потребує постійної допомоги свого сина, який взмозі її надавати.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, врахувавши показання свідків з боку відповідача, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук