Справа № 645/455/19
Провадження № 2/645/856/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 серпня 2019 року Фрунзенський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Проневич Д.О., за участі: представника позивача - ОСОБА_1 , представник відповідача - Булах- Кобець Н.Ю. ,

треті особи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Харкіська муніципальна страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в якому просив стягнути з ПАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 63 047,18 грн . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05.06.2018 р. приблизно о 16 год. 45 хв. на перехресті Московського проспекту та проспекту Петра Григоренка у м. Харкові сталася ДТП за участю ОСОБА_5 , яка керувала автомобілем марки "Hyundai І 10", державний номерний знак НОМЕР_1 , водія автомобіля "Alfa-Romeo" державний номерний знак НОМЕР_2 , - ОСОБА_6 , та за участі позивача, який керував власним автомобілем марки "Audi" державний номерний знак НОМЕР_3 . Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.09.2018 року по справі № 645/3748/18 встановлено, та підтверджується висновком за результатами перевірки Немишлянського ВП від 13 червня 2018 р., що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_5 , а саме внаслідок порушення нею п.п. 16.6. ПДР України, згідно якого, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі світлофору, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються у зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Не давши дорогу автомобілям, що рухалися у зустрічному напрямку (зокрема - автомобілю під керуванням позивача) та не впевнившись у безпеці свого маневру, громадянка ОСОБА_5 заподіяла ДТП. Справу про адміністративне правопорушення № 645/3748/18 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_5 було закрито за п. 7 ст. 247 КУПАП у зв`язку з закінчення строку накладення адміністративного стягнення, проте під час розгляду справи судом вину громадянки ОСОБА_5 не було спростовано. Відповідно до звіту від 06.07.2018 р. з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 з ініціативи Відповідача, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 63 047,18 грн. Цивільно-правова відповідальність власниці автомобіля марки «Hyundai І 10», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована Відповідачем - ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" за страховим полісом серії АМ № 3117107, діючим на дату ДТП. Таким чином, позивач вважає, що майнову шкоду, завдану позивачу водієм ОСОБА_5 , належить відшкодовувати Відповідачу. У зв`язку з чим просить суд задовільнити його позові вимоги.

Ухвалою суду від 01.02.2019 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду.

25.02.2019 р. до суду від відповідача ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що 05.06.2018 р. сталася ДТП за участю

водіїв ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 Автомобіль "Hyundai І 10", державний номер НОМЕР_1 , яким керувала 05.06.2018 р. ОСОБА_5 , дійсно був забезпечений у ПрАТ «ХМСК», що підтверджується полісом № АМ/3117107 від 31. 03.2018 р.( строк дії полісу з 04.04.2018 р. до 03.04.2019 р.).

06.06.2018 р. позивач звернувся до ПрАТ «ХМСК» із повідомленням про ДТП, надав відповідні документи. 11.06.2018 р. із повідомленням про ДТП до страховика звернулася страхувальник ОСОБА_5 14.06.2018 р. суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 був оглянутий автомобіль позивача, складений протокол огляду транспортного засобу з переліком пошкоджень, визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин в розмірі 63047,18 грн.

05.09.2018 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова був розглянутий матеріал про притягнення водія ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУПАП, після чого була винесена постанова, якою провадження у справі відносно ОСОБА_5 було закрите на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.09.2018 р. позивач надав до страховика разом із адвокатським запитом 10.10.2018 р. В даній постанові була відсутня інформація про те, яка саме особа була винна в ДПТ від 05.06.2018 р. Таким чином, вина страхувальника ОСОБА_5 судом встановлена не була. Розглянувши отримані від ОСОБА_4 документи щодо виплати страхового відшкодування, листом ПрАТ «ХМСК» № 150 від 23.10.2018 р. йому було відмовлено в проведенні виплати страхового відшкодування, з тих підстав, що дорожньо - транспортна пригода від 05.06.2018 р. не є страховим випадком у розумінні ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки, відповідно до постанови суду, винуватість ОСОБА_5 не встановлена, то й не виникає її цивільно-правова відповідальність як страхувальника. Позивач не надав докази винуватості в ДТП ОСОБА_5 , всупереч ст. 81 ЦПК України, тому відповідач вважає, що позовна заява безпідставна та задоволенню не підлягає (а.с.39-41).

10.04.2019 р. до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - ОСОБА_5 , мотивовані тим, що ознайомившись в позові відсутні докази її вини у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди, що спричинило ОСОБА_4 матеріальну шкоду. ОСОБА_5 вважає, що в момент ДТП вона діяла у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України і не порушувала ПДР України, так як вона перетинала перехрестя на зелене для неї світло світлофору. Відсутність її вини підтверджується постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 05 вересня 2018 року.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовільнити.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» - Булах-Кобець Н.Ю. проти позовних вимог заперечувала, вважає їх необґрунтованими та недоведеними. Пояснила, що франшиза за полісом № АМ/3117107 від 31. 03.2018 р. становить 2000,00 грн.

Треті особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини не явки суд не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05.06.2018 р. приблизно о 16 год. 45 хв. на перехресті Московського проспекту та проспекту Петра Григоренка у м. Харкові сталася ДТП за участю автомобіля марки "Hyundai І 10", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , автомобіля "Alfa-Romeo" державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , та автомобіля марки "Audi" державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 .

За результатами огляду місця ДТП працівниками УПП в Харківській робласті було складено

протокол БД № 017000 від 13.06.2018 року про адміністративне правопорушення, а саме порушення п.16.6 ПДР України, вчинене водієм ОСОБА_5 , яким її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.06.2018 р., ОСОБА_5 5 червня 2018 року, приблизно о 16 годин 45 хвилин, керуючи автомобілем марки „Hyundai I 10", державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті пр-ту Московського та пр.-ту Петра Григоренка у м.Харкові, при виконанні повороту ліворуч не надала перевагу у русі автомобілям, які рухалися у зустрічному напрямку, чим порушила п.16.6. ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Audi», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , та автомобілем «Alfa Romeo», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

Як вбачається з висновку від 13 червня 2018 року, складеного за результатами перевірки матеріалу дорожньо-транспортної пригоди ЄО Немишлянського ВП №11862 від 5 червня 2018 року, затвердженого Старшим групи з оформлення та розгляду матеріалів ДТП при СУ ГУНП в Харківській області Смагіним А.Д., внаслідок ДТП постраждав та був доставлений до ХМКЛШНМД ім.. Мещанінова: водій автомобіля „Hyundai I 10", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 з діагнозом: забійна рана потиличної ділянки, забій грудного відділу хребта, та водій автомобіля «Audi», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4 , з діагнозом: забій грудної клітини. Встановлено, що дорожньо - транспортна пригода відбулася внаслідок порушення п.п.16.6 ПДР України водієм ОСОБА_5 , згідно якому, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофору, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухають у зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

До протоколу про адміністративне правопорушення, який є доказом у розумінні ст.251 КУпАП, додано протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, складений 05.06.2018 р. за участі понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 і підписаний водіями ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також додана схема місця ДТП, на якій зафіксована слідова інформація наслідків ДТП, місце розташування транспортних засобів - учасників ДТП, їх напрямки руху, місце їх зіткнення, розташування світлофорів та дорожніх знаків.

Як вбачається з пояснень третьої особи, наданої як суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду цивільної справи в суді, вона перетинала перехрестя на зелене світло.

Між тим, як вбачається за схеми місця ДТП, що не потребує спеціальних знань, для здійснення повороту ліворуч, ОСОБА_10 мала у будь-якому випадку пропустити автомобілі «Audi» та «Alfa Romeo», згідно п.16.6 ПДР України, оскільки вони рухались прямо у зустрічному напрямку, тобто мали перевагу у русі, та також перетинали перехрестя на зелене світло.

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.09.2018 р., за результатами розгляду вказаної справи провадження у справі відносно ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КупАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення, і вказана підстава закриття провадження у справі не є реабілітуючою (а.с.7-9).

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач ОСОБА_4 є власником автомобіля «Audi», державний номерний знак НОМЕР_3 , який пошкоджено в результаті ДТАП, таким чином, має право на звернення до суду за захистом права, яке порушено, не визнано чи оспорюється.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля „Hyundai I 10", державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», на підставі полісу №АМ/3117101 (дійсний до 04.06.2018 р.), за яким ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 гривень, розмір франшизи становить 2000,00 грн. (а.с.15).

У встановлений строк позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового

відшкодування та 23.10.2018 р. ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» відмовив позивачеві ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_5 в даній ДТП (а.с.11)

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини 3 статті 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на вiдповiднiй правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно пункту 36.1 ст. 36 вказаного Закону, Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим,

якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18), відступивши від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові №6-2587 цс 15 від 23 грудня 2015 року.

На підставі статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до частини 35.1 статті 35 цього Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (а у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБ України) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди та її розмір.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 3 грудня 2014 року № 6-183цс14, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

Також судом встановлено, що відповідно до Звіту з визначення вартості відновлювального

ремонту з урахуванням фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 від 06.07.2018 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 63 047,18 грн. (а.с.16).

Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, винним у ДТП суд вважає ОСОБА_5 , відповідальність якої за завдану майнову шкоду була застрахована, а даний випадок -страховим, тому у ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» виникло зобов`язання сплатити позивачеві страхове відшкодування, передбачене умовами полісу АМ/3117107, у зв`язку з чим стягує зі страховика на користь позивача матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, за вирахуванням франшизи (2000 грн.) у розмірі 61047,18 грн. (63047,18 - 2000).

Крім того, з підстав, передбачених ст.141 ЦПК України, суд стягує з ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. та судовий збір у розмірі 744 грн. 02 коп., пропорційно до розміру позовних вимог, задоволених судом.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовільнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» (, місцезнаходження: 61001, м.Харків, вул..Плеханівська, 63) на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 61047 грн.18 коп. як відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. та судовий збір у розмірі 744 грн. 02 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважний причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Інформацію щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 28 серпня 2019 р.

Суддя -