Провадження №2-н/369/734/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в порядку наказного провадження відповідно до ст. ст. 4, 160, 161, 162, 165, 167, 168 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В :

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» звернувся до суду із вказаною заявою про видачу судового наказу, щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, в тому числі пені, а також судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору та витрат на правову допомогу.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що в частині вимог про стягнення пені та стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України встановлено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, а саме - заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

В даному випадку видача судового наказу по стягненню пені у зв`язку з утворенням заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг не передбачена Цивільно-процесуальним законодавством в наказному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України встановлено, що у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

З огляду на особливість наказного провадження, суддя приходить до висновку що грошові кошти, які стягуються за наказом суду, в тому числі і в частині витрат на правничу допомогу мають бути достатньою мірою підтверджені наданими доказами.

Заявником до заяви додано копію звіту № 2 про час та вартість витраченого правником часу на здійснення процесуальних дій (виготовлення документів), копію додаткового договору №3 до Договору про надання правової допомоги 31/05-4, копію платіжного доручення №1108.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Оскільки заявником не було надано документів, оформлених у встановленому законом порядку, а саме платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, що підтверджує оплату понесених ним витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп., саме по цій справі, то суд вважає за необхідне відмовити заявнику у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 161-169 ЦПК України,ст. ст. 525-526,615,625 ЦК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» у видачі судового наказу в частині стягнення пені та витрат на правову допомогу з ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.