У Х В А Л А

27 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 495/2403/16-ц

Провадження № 14-463цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н. П.,

суддів: Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства по виробництву полімерної сировини і медичних виробів «Полімет» до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів із полімерних матеріалів «Гемопласт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Тетяна Сергіївна, про визнання недійсним одностороннього правочину та відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Валендюка Владислава Сергійовича на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року у складі судді Гайда-Герасименко О. Д. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2017 року (у складі колегії суддів Черевка П. М., Громіка Р. Д., Плавич Н. Д.),

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство по виробництву полімерної сировини і медичних виробів «Полімет» (далі - ПАТ «Полімет») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» (далі - ПАТ «Гемопласт») про визнання недійсним одностороннього правочину та відшкодування моральної шкоди.

ПАТ «Полімет» зазначало, що позивач є власником 7/1000 частин цілісного майнового комплексу будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка не виділена в натурі та якій окремо не присвоєно поштову адресу.

Власником решти 993/1000 частин є ПАТ «Гемопласт».

В грудні 2015 року ПАТ «Полімет» стало відомо, що голова правління ОСОБА_1 30 жовтня 2007 року вчинив односторонній правочин шляхом надання згоди ПАТ «Гемопласт» на передачу в іпотеку 993/1000 частин цілісного майнового комплексу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений правочин було вчинено в письмовій формі та оформлено у вигляді заяви, яка була посвідчена приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т. С, зареєстрована в реєстрі за №5893 та викладена на нотаріальному бланку серії ВКВ №008831, і за даним правочином у ПАТ «Гемопласт» виникло право на передачу в іпотеку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 993/1000 частин вищезазначеного цілісного майнового комплексу.

У січні 2016 року ПАТ «Полімет» звернулося до ПАТ «Гемопласт» з проханням розглянути можливість передачі приміщень площею 144,8 кв. м від ПАТ «Гемопласт» до ПАТ «Полімет», а також перегляду та уточнення розміру часток, які належать ПАТ «Полімет» та ПАТ «Гемопласт», оскільки відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна від 12 січня 2000 року площа нерухомого майна, що передається Держкоммедбіопромом до ВАТ «Полімет», правонаступником якого є ПАТ «Полімет», складала 846 кв. м, а за даними ПАТ «Гемопласт» - 701,2 кв. м.

ПАТ «Гемопласт» повідомило, що 30 жовтня 2007 року голова правління ВАТ «Полімет» ОСОБА_1 підписав нотаріально посвідчену заяву про надання згоди на передачу в іпотеку 993/1000 часток цілісного майнового комплексу і таким чином погодився з існуючим варіантом розподілу часток у спільній частковій власності та їх реальних площ.

Оспорюваний правочин вчинено неуповноваженою особою без погодження наглядової ради ВАТ «Полімет» з порушенням вимог статей 99, 203 ЦК України та статті 47 Закону України «Про господарські товариства».

Окрім того, незаконними діями голови правління ВАТ «Полімет» ОСОБА_1 заподіяно ПАТ «Полімет» моральної шкоди, яку позивачем оцінено у розмірі 91 тис. 800 грн.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2017 року, позов ПАТ «Полімет» задоволено частково.

Визнано незаконними дії голови правління ВАТ «Полімет» ОСОБА_1 з надання згоди на передачу в іпотеку 993/1000 частин цілісного майнового комплексу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсною з моменту складення та посвідчення заяву голови правління ВАТ «Полімет» ОСОБА_1 про надання згоди на передачу в іпотеку 993/1000 частин цілісного майнового комплексу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка була посвідчена 30 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т. С., зареєстрована в реєстрі за № 5893 та викладена на нотаріальному бланку серії ВКВ № 008831.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до статуту ВАТ «Полімет» його колегіальним виконавчим органом є правління, яке складається з чотирьох осіб. До складу правління входять голова правління, заступник голови правління та члени правління.

ОСОБА_1 як керівник колегіального виконавчого органу управління господарського товариства, за відсутності визначених статутом повноважень щодо прийняття рішення про вчинення оспорюваного правочину, був уповноважений вчиняти односторонній правочин від імені ВАТ «Полімет» лише на виконання відповідного рішення, прийнятого правлінням за умови отримання погодження наглядової ради товариства. Однак, правління ВАТ «Полімет» жодних рішень з цього приводу не приймало та не уповноважувало ОСОБА_1 на вчинення оспорюваного правочину.

З урахуванням наведеного, вчинення спірного правочину відбулося з порушенням частини третьої статті 203 ЦК України, відповідно до якої волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, що, відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним.

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Валендюка В. С. звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення процесуального права, просила скасувати рішення Білогород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2017 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування касаційної скарги зазначало, що справа повинна розглядатися за правилами господарського судочинства, оскільки предметом спору у даній справі є неправомірність дій голови правління ВАТ «Полімет» як органу управління юридичної особи, а не фізичної особи, щодо надання згоди від імені юридичної особи на передачу в іпотеку ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» частин цілісного майнового комплексу будівель та споруд.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У зв`язку з набранням чинності 15 грудня 2017 року Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційну скаргу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною шостою статті 403 ЦПК України встановлено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 ЦПК України (частина четверта статті 404 цього Кодексу).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 07 серпня 2019 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на те, що касаційна скарга містить доводи про порушення судами правил предметної юрисдикції.

Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, на підставі яких постановлено ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2019 року, обґрунтованими та приймає справу до розгляду в межах оскарження з підстав, установлених частиною шостою статті 403 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, статтями 402 - 404, підпунктом 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу за позовом Публічного акціонерного товариства по виробництву полімерної сировини і медичних виробів «Полімет» до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів із полімерних матеріалів «Гемопласт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Тетяна Сергіївна, про визнання недійсним одностороннього правочину та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Валендюка Владислава Сергійовича на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 16 жовтня 2019 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко Судді: Т. О. Анцупова О. Р. Кібенко С. В. Бакуліна В. С. Князєв В. В. Британчук О. Б. Прокопенко Ю. Л. Власов В. В. Пророк М. І. Гриців Л. І. Рогач Д. А. Гудима О. М. Ситнік В. І. Данішевська О. С. Ткачук Ж. М. Єленіна О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич