печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Габрисі О.М.,

за участю:

заявника: не з`явився,

заінтересованої особи-1: не з`явилась,

заінтересованої особи-1: не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шоста Київська державна нотаріальна контора, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник, ОСОБА_1 ), за участю заінтересованих осіб Шостої Київської державної нотаріальної контори (далі - заінтересована особи-1, Нотаріальна контора), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - заінтересована особа-2, ФОП ОСОБА_2 ) звернулась до Печерського районного суду Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт площі земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства загальної земельної ділянки площею 0,85 га, розташованої на території АДРЕСА_1 , що належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ № 001590, виданого Ставищенською сільською радою народних депутатів 29.06.1999 року на підставі рішення виконкому Ставищенської сільської ради народних депутатів 17.12.1993 року № 95, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 147, спадкоємцем якої є ОСОБА_1 , для можливості формування (присвоєння кадастрового номеру) та оформлення земельної ділянки складає 0,60 га.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 склала на неї заповіт, яким заповідала земельну ділянку площею 0,85 га, розташовану на території АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ № 001590, виданого Ставищенською сільською радою народних депутатів 29.06.1999 року на підставі рішення виконкому Ставищенської сільської ради народних депутатів 17.12.1993 року № 95, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 147. 28.12.2004 року заявник одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 05.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась до землевпорядної компанії ФОП ОСОБА_2 для виготовлення технічної документації на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для формування земельних ділянок площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. Проте, ФОП ОСОБА_2 повідомив про неможливість розробки технічної документації на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, оскільки в Свідоцтві на право на спадщину за заповітом відсутня площа земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. Оскільки документи, що посвідчують цей факт неможливо одержати або відновити, зважаючи на оформлення Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а спір про право відсутній, адже земельна ділянка та житловий будинок спадкодавець заповідала лише заявнику, заявник просить встановити даний факт в судовому порядку.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шоста Київська державна нотаріальна контора, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, та судове засідання призначено на 08.08.2019 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2019 року у зв`язку із неявкою учасників справи та відсутністю доказів на підтвердження повідомлення належним чином про дату, час і місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 29.10.2019 року.

29.10.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла письмова заява ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності.

В судове засідання 29.10.2019 року учасники судового процесу не з`явились, про дату, час і місце цього засідання повідомлені належним чином, причини неявки представника заінтересованої особи-1 та заінтересованої особи-2 суду невідомі.

Як визначено у ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч. 1 ст. 182 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу.

Дослідивши та оцінивши письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ № 001590, виданого Ставищенською сільською радою народних депутатів 29.06.1999 року на підставі рішення виконкому Ставищенської сільської ради народних депутатів 17.12.1993 року № 95, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 147, ОСОБА_3 була власницею земельної ділянки, розташованої на території АДРЕСА_1 , площею 0,85 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,25 га ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2004 року серії НОМЕР_1 , посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Сокуренко Наталією Дмитрівною, зареєстрованого в реєстрі за № 2с-3365, спадкоємцем зазначеного ОСОБА_3 в заповіті майна, а саме, земельної ділянки площею 0,85 гектарів, розташованої на території АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ № 001590, виданого Ставищенською сільською радою народних депутатів 29.06.1999 року на підставі рішення виконкому Ставищенської сільської ради народних депутатів 17.12.1993 року № 95, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 147, є ОСОБА_1 .

Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.12.2004 року серії НОМЕР_2 , посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Сокуренко Наталією Дмитрівною, зареєстрованого в реєстрі за № 2с-3363, спадкоємцем зазначеного ОСОБА_3 в заповіті майна, а саме, житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звернулась до ФОП ОСОБА_2 з приводу укладення договору на розробку технічної документації на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства.

У заяві від 06.03.2019 року № 06/03/19 ФОП ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про неможливість виконання робіт до встановлення в правовстановлюючому документі, а саме, Свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданому 28.12.2004 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Сокуренко Наталією Дмитрівною, зареєстрованому в реєстрі за № 2с-3365 площі земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено у ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ № 001590 від 29.06.1999 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,85 гектарів, яка була передана для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 гектарів та для ведення особистого підсобного господарства. При цьому, у державному акті не було зазначено площу земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства.

Аналогічно не було зазначено площу земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства і у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 від 28.12.2004 року.

Разом з тим, оскільки і в державному акті на право приватної власності на землю серії ЖТ № 001590 від 29.06.1999 року, і в Свідоцтві про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 від 28.12.2004 року зазначено загальну площу земельної ділянки на території АДРЕСА_1 , яка становить 0,85 га, а також зазначено, що площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель становить 0,25 га, то суд вважає за необхідне встановити, що площа земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства становить 0,60 га.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 293, 294, 315, 319, 351-355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шоста Київська державна нотаріальна контора, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що площа земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства загальної земельної ділянки площею 0,85 га, розташованої на території АДРЕСА_1 , що належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія ЖТ № 001590, виданого Ставищенською сільською радою народних депутатів 29.06.1999 року на підставі рішення виконкому Ставищенської сільської ради народних депутатів 17.12.1993 року № 95, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 147, спадкоємцем якої є ОСОБА_1 , для можливості формування (присвоєння кадастрового номеру) та оформлення земельної ділянки складає 0,60 га.

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Заінтересована особа-1: Шоста Київська державна нотаріальна контора (01021, м. Київ, вул.. Інститутська, буд. 13-А, ).

Заінтересована особа-2: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 22.11.2019 року.

Суддя І.В. Григоренко