ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/799/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретаря Чукля Д.І.

з участю представника позивача Братівника І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укрсоцбанк на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 13 червня 2019 року (головуючий суддя Грицак Р.М., дата виготовлення ухвали не вказана) у цивільній справі № 607/14258/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Укрсоцбанк, державного реєстратора Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Шелюжака Василя Ярославовича, за участі третьої особи ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до АТ «Укрсоцбанк», державного реєстратора Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Шелюжак В.Я., за участю третьої особи ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 та подала заяву про забезпечення вищевказаного позову, шляхом заборони АТ «Укрсоцбанк» до завершення розгляду справи у суді, відчужувати третім особам квартиру АДРЕСА_1 , а також заборонити АТ «Укрсоцбанк» до завершення розгляду справи у суді здійснювати будь-які дії пов`язані з виселенням та перешкоджанням у проживанні зареєстрованих у кв. АДРЕСА_1 осіб, в тому числі і малолітньої дитини.

В обґрунтування позову та заяви про його забезпечення зазначила, що 04 червня 2019 року без попереднього повідомлення до неї у квартиру АДРЕСА_1 прийшли невідомі їй особи, які представились працівниками АТ «Укрсоцбанк» та повідомили, що її квартира Банком взята на свій баланс відповідно до умов Іпотечного договору без номеру від 24.06.2008 року у зв`язку з чим вона втратила право власності на свою квартиру і в даний час її власником є АТ «Укрсоцбанк», який має намір поміняти замки в квартирі та здати квартиру під охорону охоронної фірми, а їй із членами сім`ї запропонували покинути квартиру і виселитись.

Оглянувши Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 127868598 від 16.06.2018 року вона переконалась, що здійснено реєстрацію права власності за Банком (Відповідачем-2 по справі) на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що належить їй, як Іпотекодавцю, на праві приватної власності. Також їй стало відомо, що рішення про перереєстрацію права власності за Банком було прийняте за зверненням ПАТ «Укрсоцбанк», в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».

Посилаючись на те, що перереєстрація права власності на квартиру за Банком проведена з порушення вимог законодавства, позивачка просила її вимоги задовольнити та здійснити забезпечення позову, оскільки невжиття заходів для забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 13 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони АТ «Укрсоцбанк» до завершення розгляду справи по суті, відчужувати третім особам квартиру АДРЕСА_1 , а також заборони АТ «Укрсоцбанк» здійснювати будь-які дії пов`язані з виселенням та перешкоджанням у проживанні зареєстрованих у кв. АДРЕСА_1 осіб.

Копію ухвали направлено для виконання до АТ «Укрсоцбанк» ( м. Київ, вул. Ковпака, 29), відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ( АДРЕСА_3 ), Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області (вул. Кн. Острозького, 14, м. Тернопіль), а також сторонам для відому.

В апеляційній скарзі АТ «Укрсоцбанк» просить ухвалу суду скасувати, оскільки дана ухвала винесена з порушенням чинного законодавства України, норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 неналежно виконує взяті зобов`язання за кредитним договором №770/9-690 від 24.06.2008 р., що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 12.03.2018 року становить 171 232,58 дол. США. Крім того, судом не враховано, що згідно з п.п. 4.5.3 п.4.5 Іпотечного договору укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , яка виступила майновим поручителем, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із таких способів як шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Вказані пункти підтверджують надання іпотекодавцем згоди на реєстрацію права власності за Банком в разі невиконання зобов`язання по кредиту.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що приймаючи 12.06.2018 року спірні рішення про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки, з використанням не передбаченого договором іпотеки, від 24.06.2008 року, іпотечного застереження, за відсутності згоди органу опіки та піклування, наявності спору між сторонами щодо суми заборгованості за договором кредиту Державний Реєстратор діяв протиправно і не на підставі Закону.

Відтак з метою недопущення відчуження АТ«Укрсоцбанк» третім особам квартири АДРЕСА_1 виникла необхідність у забезпеченні позову, оскільки в даному випадку дана квартира може бути відчужена Відповідачем-2 іншим особам за нижчою вартістю ніж ринкова і у разі задоволення цього позову судом будуть порушені майнові права Позивача, оскільки новий її власник буде законним набувачем і витребувати його з чужого володіння буде неможливо, чим буде заподіяно ОСОБА_1 шкоди у великих розмірах.

У судове засідання представник АТ «Укрсоцбанк», будучи належним чином повідомлений про розгляд справи не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника АТ «Укрсоцбанк»; представник позивача заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що ухвала суду є законною, обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно договору іпотеки від 24.06.20008 року ОСОБА_1 надала в іпотеку іпотекодержателю АКБ «Укрсоцбанк» квартиру АДРЕСА_1 , у якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 основного зобов`язаня за кредитним договором №770/9-690 від 24.06.2008 року.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.06.2019 року, державним реєстратором Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Шелюжак В.Я. проведено державну реєстрацію за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 24.06.2008 року.

12 червня 2019 року ОСОБА_1 предявила позов до АТ «Укрсоцбанк», державного реєстратора Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Шелюжак В.Я., за участю третьої особи ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того. що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст.149 ЦПК України забезпечення позову-це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо захисту матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обгрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З врахуванням наведених норм права та встановлених обставин у справі суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду а тому правильно задовольнив заяву про забезпечення позову.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи у скарзі про те, що висновки суду зроблені без повного зясування судом обставин у справі, оскільки вони повністю спростовується доказами, які були досліджені в судовому засіданні та оцінені на предмет іх належності, допустимості та достовірності.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвала суду є законною, обгрунтованою, підстав для її скасування не має.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укрсоцбанк залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2019 року.

Головуючий : Ходоровський М.В.

Судді : Бершадська Г.В.

Гірський Б.О.