Постанова

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 405/8156/16-ц

провадження № 61-25813св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Калараша А. А. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Штелик С. П.

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Креатив»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Креатив» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Креатив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року Приватне акціонерне товариство «Креатив» (далі - ПАТ «Креатив») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач в обґрунтування позову зазначав, що в серпні 2015 року у зв`язку із зміною власників групи компаній «Креатив» у ПАТ «Креатив» змінилося керівництво, у зв`язку з чим було здійснено інвентаризацію активів, аудити та перевірки фінансової та юридичної документації, за результатами яких виявлено численні факти фінансових зловживань, в тому числі безоплатне присвоєння елітних автомобілів, що належали товариству, загальною вартістю 2 051 039, 58 грн.

В період з 2010 року по 2012 рік товариство набуло у власність елітні автомобілі: Porsche Cayenne S (Leistung 294 KW Modell 970420 № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 за контрактом № 5 від 5 травня 2010 року та автомобіль Мерседес Бенц CLS 63 AMG Coupe № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 VIN WDD НОМЕР_3 за договором купівлі-продажу № 03-01126 від 6 листопада 2012 року.

В подальшому ці транспортні засоби були передані у власність ОСОБА_1 : згідно довідки - рахунку № НОМЕР_4 від 17 липня 2014 року передано автомобіль Мерседес Бенц CLS 63 вартістю 1 236 153,39 грн, а згідно довідки - рахунку № 781219 від 21 січня 2015 року, передано автомобіль Porsche Cayenne S вартістю 814 886,19 грн, при цьому, жодних коштів за відчуження транспортних засобів від відповідача на рахунки товариства не надходило.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2017 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові суди виходили з того, що позовні вимоги є недоведеними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року, ПАТ «Креатив», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною ПАТ «Креатив» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2017 року у вказаній справі та витребувано справу із Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій невірно оцінені докази у справі, що призвело ухвалення незаконного рішення.

Зокрема, заявник вказує, що Договір поставки № 1022/с від 29 липня 2013 року не може бути доказом, оскільки відповідачем не було надано його оригінал, а лише ксерокопія.

Також, на думку заявника, надана до суду квитанція №164 від 29 липня 2013 року не підтверджує факту здійснення відповідачем оплати за отримані транспортні засоби.

Крім того, заявник вказує на те, що під час розгляду справи за позовом ПАТ «Креатив» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння (№ 405/2271/16-ц), ОСОБА_1 не визнав факт отримання від ПАТ «Креатив» спірних транспортних засобів, а у справі, яка переглядається ОСОБА_1 не тільки визнає факт отримання від ПАТ «Креатив» транспортних засобів, але й в підтвердження такого факту надає докази.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити судові рішення без змін, посилаючись на те, що суди першої та апеляційної інстанцій всебічно, повно, об`єктивно оцінили наявні у справі доказів докази та прийшли до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 29 липня 2013 року між ПАТ «Креатив`в особі генерального директора ОСОБА_2 ., як Продавцем, та ОСОБА_1 , як Покупцем, було укладено договір поставки №1022/с, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в асортименті, вказаному в п.1.2 даного Договору, а саме: шрот соняшниковий, кількістю 500 тон, вартістю 950 000 грн. 00 коп., пресовану нерафіновану соняшникову олію і екстракційну соняшникову олію, кількістю 170 000 тон, вартістю 1 156 000 000 грн.на умовах EXWСклад продавця (Інкотермс 2010) на адресу: м . Кіровоград, просп. Промисловий, 19, зі строком поставки до 31.12.2013 року (п.п.1.1. п.1, п.п.3.1, 3.2, 3.3 п.3 Договору).

Відповідно до п.п.3.8 п.3 Договору сума договору становить 2 106 000, 00 грн. в т.ч. ПДВ.

Покупець зобов`язується провести оплату за товар на умовах 100% передоплати в розмірі, зазначеному в п.3.8 даного Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця або внесенням грошових коштів в касу продавця на підставі рахунку-фактури в строк до 31.07.2013 року (п.п.4.1 п.4 Договору).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 164 від 29.07.2013 року ПрАТ «Креати» прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2 106 000,00 грн в рахунок оплати згідно договору № 1022/с від 29.07.2013 року.

Оригінал зазначеної квитанції було досліджено судом під час дослідження матеріалів справи, та, відповідно, надана відповідачем копія квитанції, відповідає оригіналу зазначеної квитанції.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша, третя статті 10 ЦПК України у редакції, чинній на час подання позову та розгляду справи в судах).

За приписами статті 57 ЦПК України (у зазначеній редакції) доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Аналогічні норми містяться у статті 76 ЦПК України у редакції від 3 жовтня 2017 року.

Відповідно до вимог частини першої статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позову та розгляду справи в судах) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України (у зазначеній редакції).

Статтею 212 ЦПК України (у зазначеній редакції) установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Такі ж вимоги передбачені у статті 89 ЦПК України у редакції від 3 жовтня 2017 року.

Відмовляючи у позові, суди першої та апеляційної інстанції керувалися тим, що на позивача ПАТ «Креатив» поряд з обов`язком довести факт порушення свого суб`єктивного права відповідачем, також покладено обов`язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків, тобто, із цих положень випливає необхідність доведення таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб`єктивного права відповідачем, в свою чергу, позивачем ПАТ «Креатив» відповідно до положень статті 60 ЦПК України у редакції від 3 жовтня 2017 року не надано суду належних та допустимих доказів, які б об`єктивно підтверджували наявність заборгованості відповідача за придбані у позивача транспортні засоби в розмірі 2 051 039, 58 грн.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що Договір поставки № 1022/с від 29 липня 2013 року не може бути належним доказом, оскільки відповідачем не було надана його оригіналу, а лише ксерокопія, що суперечить позиції висловленої в ухвалі Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 17 червня 2015 року (№ 6-12198св15) не може бути підставою для скасування оскаржуваних рішень з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди приймаючи копію Договору поставки № 1022/с від 29 липня 2013 року, як доказ керувалися тим, що квитанція до прибуткового касового ордера № 164 від 29 липня 2013 року, відповідно до якої ПАТ «Креатив» прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2 106 000 грн в рахунок оплати саме за Договір поставки № 1022/с від 29 липня 2013 року, була досліджена судом та наявна в матеріалах справи копія відповідає оригіналу. А незнаходження коштів на рахунку ПАТ «Креатив» свідчить про недоліки бухгалтерського обліку у самому товаристві.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про те, що під час розгляду справи за позовом ПАТ «Креатив» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння (№ 405/2271/16-ц), ОСОБА_1 не визнав факт отримання від ПАТ «Креатив» спірних транспортних засобів, а у справі, яка переглядається ОСОБА_1 визнає факт отримання від ПАТ «Креатив» транспортних засобів.

Проте, як вбачається з рішення Апеляційний суд Кіровоградської області від 27 жовтня 2016 року (постановлене у справі № 405/2271/16-ц) судом встановлено лише факт, що на даний час спірні автомобілі знаходяться у третіх осіб, що не суперечить висновкам до яких прийшов суд у справі, яка переглядається.

Доводи касаційної скарги про те, що жодних договорів поставки між позивачем та відповідачем не укладалося були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального та процесуального права. Таким чином, Верховним Судом під час касаційного розгляду справи встановлено, що підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що ним порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Креатив» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

А. О. Лесько

С. П. Штелик