ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 грудня 2019 року

м. Харків

справа № 636/57/19

провадження № 22-ц/818/4306/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

ім`я (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Держгеокадастру у Харківській області,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 25 червня 2019 року в складі судді Карімова І.В.,

у с т а н о в и в:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_2 та просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03 жовтня 2017 року № 18174-СГ.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 безоплатно передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:000:0992, розташовану за адресою: Харківська область, Чугуївський район, Іванівська сільська рада. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03 жовтня 2017 року № 18174-СГ вказану земельну ділянку було зареєстровано за відповідачем. Зазначає, що її батько ОСОБА_3 набув право власності на вказану земельну ділянку на підставі рішення Виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 09 березня 1999 року № 11. Вона є спадкоємицею батька, від спадщини не відмовлялась та використовує земельну ділянку для власних потреб. Поновити її право на спірну земельну ділянку можливо лише шляхом скасуванням наказу від 03 жовтня 2017 року № 18174-СГ.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила забезпечити позов шляхом заборони проводити будь які дії з земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0992, розташованою за адресою: Харківська область, Чугуївський район, Іванівська сільська рада (обробляти, передавати цю земельну ділянку іншим фізичним або юридичним особам, об`єднувати, розділяти, продавати цю земельну ділянку, не використовувати її як заставу в банківських установах).

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25 червня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду чи призведе до порушення прав позивача. ОСОБА_1 не обґрунтувала необхідності забезпечення позову та пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

30 липня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 , як власник земельної ділянки, може розпорядитися нею у будь який спосіб, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

08 листопада 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Харківській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обрані заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Види забезпечення позову передбачені статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03 жовтня 2017 року № 18174-СГ про реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:000:0992, розташовану за адресою: Харківська область, Чугуївський район, Іванівська сільська рада, за ОСОБА_2 .

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила забезпечити позов шляхом заборони проводити будь які дії з даною земельною ділянкою (обробляти, передавати цю земельну ділянку іншим фізичним або юридичним особам, об`єднувати, розділяти, продавати цю земельну ділянку, не використовувати її як заставу в банківських установах).

Отже, ОСОБА_2 має об`єктивну можливість вчинення дій щодо відчуження майна, як його власник.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження земельної ділянки, що, в свою чергу, ускладнить виконання можливого рішення суду.

Судова колегія вважає за необхідне застосувати спосіб забезпечення позову, передбачений пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України, а саме - заборонити відчуження земельної ділянки. Обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, не порушує право власника на користування майном, а лише обмежує право відчуження на час розгляду справи за для збереження майна у власності відповідача.

Пунктами 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України встановлено, що неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

З урахування викладеного, ухвала від 25 червня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149 - 150, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 25 червня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0992, розташованої за адресою: Харківська область, Чугуївський район, Іванівська сільська рада.

В іншій частині заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2019 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова