Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Когут С.І.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою,що втратив право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2013 р.,вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у цьому будинку в 2017 р.за її згодою як власника житла,проте фактично ніколи у ньому не мешкав,виїхав на постійне місце проживання за межі України.

Посилаючись на те,що формальна реєстрація проживання відповідача як члена її сім`ї,порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,позбавляє можливості оформити субсидію,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.405 ч.2 ЦК України,визнати відповідача таким,що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.Пояснила,що фактично з 2014 р.її син ОСОБА_2 постійно мешкає з сім`єю в Російській Федерації,де має житло і постійну роботу.У 2017 р.вона зареєструвала проживання сина ОСОБА_2 у власному будинку,хоча він цього не потребував,але вона вважала,що це не буде зайвим про всяк випадок,проте він у будинку не мешкає,речі його відсутні,повертатись в Україну ОСОБА_2 не планує.

Відповідач в судове засідання не з*явився без повідомлення причин,викликався за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки,яка повернута до суду із зазначенням про відсутність адресата,про зміну адреси проживання суд не повідомляв,відзив на позов не подав.

Інформація про розгляд Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вказаної справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада».

Відповідно до ч.11 ст.129 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про дату,час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився,заяв по суті справи не подавав,що не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши позивача та свідків, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2013 р.,за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3

Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.11.2014 р.

З наведеного суд встановив,що позивач набула право власності на вказаний вище будинок у встановлений законом спосіб та підтвердила ці обставини належними допустимими доказами,які нічим не спростовані.

З 07.06.2017 р.у будинку,що є власністю позивача,був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 ,1982 р.н.,що підтверджено інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради,реєстрація відповідача була проведена за згодою ОСОБА_2 як власника житла.

Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачено ст.405 ч.2 ЦК України,особа,яка за згодою власника була зареєстрована у належному йому житловому приміщенні,втрачає право користування житловим приміщенням ,якщо протягом року не проживає у ньому без поважних причин.

Свідок ОСОБА_4 в суді показав,що більше 20-ти років знайомий з позивачем та підтримує з нею сусідські відносини.Позивач мешкає у будинку АДРЕСА_1 разом з чоловіком,її син ОСОБА_5 ще у 2014 р.виїхав у Росію,де фактично мешкає зі своєю родиною,будинку матері для проживання не потребує.

Свідок ОСОБА_6 в суді показав,що більше 20-ти років мешкає по-сусідству з ОСОБА_2 ,яка останні п`ять років живе у будинку АДРЕСА_1 разом з чоловіком,її син ОСОБА_5 виїхав з України на постійне проживання в іншу державу,до матері приїздив у гості на кілька днів, будинку матері для проживання не потребує.

За інформацією Державної прикордонної служби України,відповідач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,востаннє виїхав з України до м.Москва 18.07.2015 р.,тобто з цього часу за місцем реєстрації відсутній.

Аналізуючи наведене,суд дійшов висновку,що відповідач ОСОБА_2 ,хоча і був зареєстрований у спірному житловому приміщенні за згодою власника,проте фактично цим житлом не користувався, без поважних причин не мешкав в ньому з 2015 р.,правові підстави для подальшого користування спірним житловим приміщенням відповідачем без згоди власника відсутні,його реєстрація створює перешкоди ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні власністю.

На підставі ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,таким,що втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили,якщо протягом строків,встановлених ЦПК України,не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Ю.А.Галущен