РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 949/1277/19

15 листопада 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Велюнська сільська рада Дубровицького району Рівненської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду, за участю заінтересованої особи - Велюнської сільської ради Дубровицького району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_3 , який на день смерті був зареєстрований та проживав разом з ним по АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок, земельна ділянка та земельні паї. Заявник є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України і згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживав разом з ним, а також на час відкриття спадщини.

Однак при зверненні в нотаріальну контору із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, заявнику було відмовлено з тих причин, що ним не подано документів, які б засвідчували факт прийняття спадщини, оскільки він проживав разом з спадкодавцем без реєстрації. У зв`язку із цим, заявник просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, у якій просить проводити розгляд справи за його заявою у його відсутності та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Велюнської сільської рада Дубровицького району Рівненської області в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника- ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 13.08.2019 р. Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 1 від 02.01.1976 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 17.02.2010 р. Велюнською сільською радою Дубровицького району Рівненської області.

Родинні відносини між заявником ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 стверджуються Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 виданого 26 жовтня 1966 року Дубровицьким райбюро ЗАГС, де в графі «батько» вказано - ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 1.47 га для ведення особистого сільськогосподарського господарства, яка розташована на території Велюнської сільської ради, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ №009863 та земельну ділянку площею 1.63 га для ведення особистого сільськогосподарського господарства, яка розташована на території Велюнської сільської ради, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ №010174.

З довідки Велюнської сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 01.08.2019 за №431 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та проживав на день смерті в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_1 , який не був зареєстрований.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали суду показання про те, що ОСОБА_1 під час хвороби свого батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав разом з ним та доглядав за ним за адресою: АДРЕСА_1 .

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, беручи до уваги той факт, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку, що слід встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 319, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Велюнська сільська рада Дубровицького району Рівненської області - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено:

18 листопада 2019 року.

СуддяЛ. А. Грипіч