Справа № 308/9791/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., при секретарі Матіко Я.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення поданого нею позову до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про забезпечення поданого нею позову до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики, до вирішення позову по суті.

Заява мотивована тим, що 01.08.2017 року між позивачем та відповідачем в усному порядку було укладено договір позики. У відповідності до даного договору, позивач передала, а відповідач прийняла грошову позику в розмірі 137 000 грн. зі строком повернення до 01.08.2019 року. Позика була надана відповідачу для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується відповідною письмовою розпискою відповідача ОСОБА_2 від 01.08.2017 року, яка підписана відповідачем та відповідає вимогам цивільного законодавства. Позивач зазначає, що вона відповідно до договірних умов свої зобов`язання виконала у повному обсязі, а відповідач була зобов`язана повернути їй вказану у розписці суму не пізніше зазначеної дати, однак, жодного повернення боргу позивач не отримала. Стверджує, що відповідач уже понад 2 роки не виконує прийнятих на себе зобов`язань щодо повернення позики, яку надала позивачу.

При укладенні вказаного договору позики відповідач повідомила позивачу, що має у приватній власності об`єкт нерухомості кафе літ. А (І черга), загальною площею 291,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене вище кафе являється об`єктом права власності відповідача, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.03.2011 року, виданого на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради №69 від 02.03.2011 року. Наразі у відповідача є реальна можливість та загроза в частині вжиття будь-яких дій, спрямованих щодо зазначеного вище об`єкту нерухомого майна (кафе) на його відчуження, як об`єктів в цілому, так і його окремих складових, у будь-який спосіб, на його обтяження на користь третіх осіб.

З огляду на зазначене, враховуючи обґрунтовані підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому позивачка просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме на кафе літ. (І черга), загальною площею 291,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши будь-які дії, спрямовані на його відчуження, як об`єкту в цілому, так і його окремих складових, у будь-який спосіб та на його обтяження на користь третіх осіб, за будь якими іншими правочинами.

Учасники справи в судове засідання не викликались на підставі ч. 1 та ч. 3 ст. 153 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149,150 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

П.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчинення певних дій.

Як, вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подала до суду позов про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 137 000 грн..

Згідно, з наявного в матеріалах справи свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.03.2011 року, кафе літ. А (І черга), загальною площею 291,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради від 02.03.2011 року, належить на праві приватної власності в цілому ОСОБА_2 .

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Враховуючи те, що існує ймовірність того, що відповідач ОСОБА_2 , дізнавшись про пред`явлення позову, може вжити заходів щодо відчуження належного їй нерухомого майна, що може ускладнити або зробити неможливим виконання можливого судового рішення, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід зоводолити та накласти арешт на кафе літ. А (І черга), загальною площею 291,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , в межах ціни позову у розмірі 137 000 грн., до вирішення спору по суті.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 158, 258, 260, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову задоволити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі № 308/9791/19, шляхом накладення арешту на кафе літ. А (І черга), загальною площею 291,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за ОСОБА_2 , у вигляді заборони вчинення будь-яких дій, спрямованих на його відчуження, як об`єкту в цілому, так і його окремих складових, у будь-який спосіб та на його обтяження на користь третіх осіб, за будь якими іншими правочинами, в межах ціни позову у розмірі 137 000 грн., до вирішення спору по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк