Справа № 536/1167/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Курбановій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулося ПАТ «Дельта Банк» з цивільним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.10.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та став правонаступником всіх прав та зобов`язань АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов вказаного договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 23 000 доларів США, який зобов`язувався повернути в повному обсязі в строк до 12.10.2037 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором від 12.10.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 149665, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з Кредитного договору, укладеного між боржником та кредитором, в повному обсязі як існуючих у теперішній час, так тих, що можуть виникнути з майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним Договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

АКІБ «УКРСИББАНК» свої зобов`язання за договором виконав , надавши відповідачеві кредит в сумі 23 000 доларів США.

В силу норм п 1 ч 1 ст. 512 ЦК України та ст.. 514 ЦК України - 08.12.2011 року ПАТ «УКРСИББАНК» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами , в тому числі за вищевказаним кредитним договором, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та актом прийому передачі документації.

У порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість в розмірі 26 173, 5 доларів США , що згідно курсу НБУ станом на 05.05.2014 року є еквівалентом 298 380,75 гривень.

На підставі вищевикладного, просив суд ухвалити рішення, яким:

- стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором, що станом на 05.05.2014 року складає 26 173,75 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 05.05.2014 року є еквівалентом 298 380,75 грн. та судові витрати по справі

Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. Крім цього, подали до суду заяву про застосування строків позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне:

12.10.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та став правонаступником всіх прав та зобов`язань АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов вказаного договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 23 000 доларів США, який зобов`язувався повернути в повному обсязі в строк до 12.10.2037 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором від 12.10.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 149665, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з Кредитного договору, укладеного між боржником та кредитором, в повному обсязі як існуючих у теперішній час, так тих, що можуть виникнути з майбутньому . Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним Договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

АКІБ «УКРСИББАНК» свої зобов`язання за договором виконав , надавши відповідачеві кредит в сумі 23 000 доларів США.

В силу норм п 1 ч 1 ст. 512 ЦК України та ст.. 514 ЦК України - 08.12.2011 року ПАТ « УКРСИББАНК» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за вищевказаним кредитним договором, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та актом прийому передачі документації, що надано.

У порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість в розмірі 26 173, 5 доларів США , що згідно курсу НБУ станом на 05.05.2014 року є еквівалентом 298 380,75 гривень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а сам надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги.

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.

Так, відповідачі заявили клопотання про застосування строків позовної давності.

Суд, вирішуючи дане клопотання, приходить до наступного висновку.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32). ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)).

Судом встановлено, що позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 0 від 12.10.2007 року у розмірі 26173,75 доларів США що станом на 05.05.2014 року є еквівалентом 298 380.75 грн.

Оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, з повернення кредиту та зі сплати процентів кожного місяця впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення, що у повній мірі відповідає висновкам, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12

Відповідно до графіку погашення кредиту передбачено, що залишок максимально допустимої суми заборгованості за кредитом у розмірі 22041.65 грн. і визначений станом на 12.01.2009 року.

Також графіком погашення кредиту визначене щомісячне зменшення залишку максимальної суми заборгованості за кредитом.

Виходячи з викладеного, відповідачі вважають, що банком пропущена позовна давність до вимог про стягнення тіла кредиту, строк сплати якого настав поза межами трирічного строку до дня подання позову.

Позовну заяву подано до суду 02.06.2014 року.

Згідно з графіком погашення кредиту станом на 10.05.2011 року визначений максимальний залишок заборгованості за кредитом у розмірі 20252,73 долари США.

З викладеного вбачається, що оскільки позичальник не виконував належним чином умови зобов`язання з щомісячного повернення тіла кредиту з січня 2009 року, то вимог банку про стягнення заборгованості, строк сплати якої наступив до 10.05.2011 р банком пропущена позовна давність.

Так само банком пропущена позовна давність до частини вимог про стягнення процентів.

Відповідно довідки про розмір заборгованості вбачається наявні, і заборгованості за простроченими процентами.

Відповідно до ст.252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Таким чином, строк загальної позовної давності по тілу кредиту почався з 12.02.2009 року, а тому позивач мав право звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права до 12.01.2012 року, а щодо заборгованості по процентам строку почався з 29.03.2012 року, а тому позивач мав право звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права в цій частині до 29.03.2013 року в той час позовна заява подана 02.06.2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності,

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки відповідачі заявили про застосування строку позовної даності, сплив позовної давності знайшов своє підтвердження під час розгляду справ, а тому це є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 256, 257, 258, 261, 267, 525, 526, 599, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський