Справа № 444/1492/19
Провадження № 2/444/1058/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на земельну частку (пай) площею 1,89 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, право на яку мала мама ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підставі сертифіката серії ЛВ № 082365 , виданого Липницькою сільською радою.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Липницькою сільською радою. При житті мати склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла їй. Заповіт посвідчено 26.01.2006 року Липницькою сільською радою.

Зазначає, що після смерті матері відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, в тому числі і на земельну частку (пай) площею 1,89 га на підставі сертифіката серії ЛВ № 082365 , виданого 02.06.1997 року Липницькою сільською радою, який належав її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданим Липницькою сільською радою.

Позивач стверджує, що її мати, ОСОБА_2 спадщину після смерті своєї матері прийняла, але нотаріально не оформила.

Вказує, що з приводу спадкування після смерті матері вона звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 1163/2008 і їй 22.11.2008 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 , однак щодо спадкування земельної частки, яка належала ОСОБА_3 , їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування такої з роз`ясненням, що ОСОБА_3 видано сертифікат старого зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради № 277 від 01.02.1993 року та роз`яснено, що для спадкування необхідно подати сертифікат про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку».

Позивач звертає увагу, що з приводу обміну сертифіката встановленого зразка вона звернулася до Жовківської РДА, однак там їй відмовлено в такому та роз`яснено, що сертифікат не може бути виданий у зв`язку із смертю спадкодавця, так як відповідно до ст. 25 ЦК України ним втрачено цивільну правоздатність та рекомендовано звертатися до суду.

А тому просить захистити її право та задовольнити позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в підоготове судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак із Жовківської ДНК на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що повністю покладаються на рішення суду.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі учасників, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копією сертифіката серії ЛВ № 082365 , виданого Липницькою сільською радою 02.06.1997 року, стверджується, що ОСОБА_3 на підставі рішення Липницької сільської ради № 23 від 09.08.1996 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,89 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Липницької сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , яке видано повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 02.05.2019 року, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 01.04.1994 року складено відповідний актовий запис № 26 у Виконавчому комітеті Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинностіЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Суд враховує, що Жовківська державна нотаріальна контора у листі № 1229/01-16 від 16.07.2019 року повідомила суд про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася.

В той же чс з копії довідки № 751, яка видана виконкомом Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області у травні 2019 року, вбачається, що від імені ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіт в сільській раді не посвідчувався.

З матеріалів справи не вбачається жодних відомостей і про посвідчення заповіту від імені ОСОБА_3 у нотаріуса.

А тому суд приходить до висновку, що спадкування після смерті ОСОБА_3 відбувається по закону, так як заповіт від її імені не посвідчувався.

Згідно ч. 1, 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому батькові, матері.

З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 15.03.2019 року у справі № 444/34/19, провадження № 2/444/603/2019 з урахуванням ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 21.03.2019 року, вбачається, що встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 була спадкоємцем першої черги після смерті свої матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомостей про інших спадкоємців першої черги з матеріалів справи не вбачається.

Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

З копії довідки № 749, яка видана виконкомом Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області у травні 2019 року, вбачається, що ОСОБА_3 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Довідкою № 748, яка видана виконкомом Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області у травні 2019 року, стверджується, що ОСОБА_4 проживала, була зареєстрована разом із ОСОБА_3 , мамою, до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

А тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

В той же час суд бере до уваги, що ОСОБА_4 юридично не оформила своїх спадкових прав.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Липницькою сільською радою Жовківського району Львівської області 05.09.2007 року, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05.09.2007 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 43.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ще протягом життя, а саме 26.01.2006 року, ОСОБА_2 склала заповіт, із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на час смерті і на що за законом матиме право заповіла своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Даний заповіт посвідчений Вовк С. М., секретарем Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 1.

Заповіт заповідачем не відмінений і не скасований.

Чинність даного заповіту підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 16964186 від 25.10.2008 року.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 04.08.1990 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали шлюб 04.08.1990 року у Липницькій сільській раді Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 7. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 .

Тобто дошлюбним прізвище позивача було ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 04.03.1971 року вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 .

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З копії довідки № 1957, яка видана виконкомом Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 , мамою, до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

Так як позивач проживала разом із своєю мамою на час смерті, а тому вона є такою, що прийняла спадщину після її смерті.

Крім того суд враховує, що позивач не заявила про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку.

А тому позивач ОСОБА_10 прийняла спадщину після ОСОБА_11 .

Внаслідок подання позивачем ОСОБА_1 заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай) у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області було зареєстровано спадкову справу 1163, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 16964248 від 25.10.2008 року.

Крім того суд враховує, що позивач ОСОБА_1 у травні 2019 року звернулася із додатковою заявою у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області про видачу свідоцтва про право на спащину за заповітом, а саме на право на земельну частку (пай), площею 1,89 га, що знаходиться на території Липницької сільської ради.

Суд бере до уваги, що позивачу ОСОБА_1 вже видані 22.11.2008 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та право на земельну частку площею 1,36 га, що перебуває у власності ТзОВ "Хлібороб", Жовківського району Львівської області.

Однак Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області листом від 29.05.2019 року № 1045/01-16 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на право на земельну частку (пай), оскільки нею не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку", тобто правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла після її смерті спадщину, оскільки проживала разом із нею на час відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, не відмовилася протягом цього строку від прийняття спадщини, однак спадщини, яка складається із права на земельну частку (пай) в розмірі 1,89 умовних кадастрових гектара, яке належало ОСОБА_3 згідного сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка та яке фактично успадковане ОСОБА_2 , не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 1,89 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Липницької сільської ради, право на яку ОСОБА_3 мала на підставі сертифікату серії ЛВ № 082365 , виданого Липницькою сільською радою 02.06.1997 року та яка фактично успадковане ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.