Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6676/19 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 6 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.

за участю секретаря Кравчук Л.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №296/6676/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Іноземного підприємства «ШАМС» про визнання права власності та усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 17 липня 2019 року, яка постановлена суддею Сингаївським О.П.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить козловий кран ККТ-5, заводський номер 8829133, який знаходиться у приміщенні №55-б АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 без його дозволу та відповідної правової підстави передала зазначений кран в оренду Іноземному підприємству « Шамс».

Оскільки такі дії свідчать про порушення його прав, позивач просив визнати за ним право власності на кран козловий ККТ-5, заводський номер 8829133, а також усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження майном шляхом надання доступу до даного крану.

Разом із зазначеним позовом представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити ОСОБА_2 та Іноземному підприємству «ШАМС», а також будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо використання, відчуження у будь-який спосіб, передачі в оренду або суборенду, демонтажу козлового крану ККТ-5, заводський номер по тельферу 8829133, що знаходиться за адресою: м. Житомир АДРЕСА_1 55-б.

Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 17 липня 2019 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення задоволено.

Заборонено ОСОБА_2 та Іноземному підприємству «ШАМС», а також будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо використання, відчуження у будь-який спосіб, передачі в оренду або суборенду, демонтажу козлового крану ККТ-5, заводський номер по тельферу 8829133, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна (проспект Незалежності), 55-б.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції не оцінив обгрунтованості доводів заявника та не врахував, що з 2011 року зазначене в ухвалі майно є особистою власністю ОСОБА_2 , яка у відповідності до вимог закону передала його в оренду Іноземному підприємству «Шамс» з 2013 року. Користування майном здійснюється належним чином на підставі умов договору, а тому у суду відсутні будь-які підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та пояснила, що протягом дії ухвали суду першої інстанції Іноземному підприємству « Шамс» спричинені значні матеріальні збитки. Між сторонами тривалий час існує спір щодо майна та устаткування, призначеного для ведення підприємницької діяльності, яка пов`язана з деревообробним бізнесом. Позивач всіляко намагається заволодіти цим майном, в тому числі й спірним краном, який належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 1 жовтня 2011 року.

На думку позивача та його представника, апеляційна скарга є необґрунтованою. Спірний кран безпідставно використовується відповідачами, які не бажають його повертати в добровільному порядку та мають можливість його пошкодити, продати, привести у непридатний для використання стан.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, за правилами ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання рішення у разі задоволення позову. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час виконання рішення у конкретній справі.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо забезпечення позову суд зобов`язаний також враховувати права та інтереси інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виник спір щодо права власності на козловий кран ККТ-5, заводський номер 8829133, який знаходиться в м. Житомирі по проспекту Незалежності,№55-б.

Як пояснили позивач та представники сторін в судовому засіданні, зазначений кран переданий в оренду Іноземному підприємству Шамс, яке на даний час використовує його у своїй господарській діяльності.

Застосувавши такі види забезпечення позову, як заборона вчиняти дії щодо використання, передачі в оренду та суборенду, демонтажу козлового крану, суд залишив поза увагою ту обставину, що таким чином здійснюється перешкода господарській дяльності Іноземного підприємства Шамс.

Разом з тим, на даний час спір по суті ще не вирішений, сторони не можуть дійти згоди щодо того, кому належить право власності на вказаний кран.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування в даному випадку забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти дії щодо відчуження у будь-який спосіб спірного крану.

Зазначений вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами та сприятиме виконанню рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Окрім того, таким чином суд забезпечить дотримання прав та інтересів всіх сторін спірних правовідносин на час вирішення спору.

За таких обставин, ухвалу в частині заборони відповідачам та іншим особам вчиняти дії щодо використання, передачі в оренду, суборенду, демонтажу козлового крану слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення,- про відмову у задоволенні заяви представника позивача про застосування вказаних видів забезпечення позову.

В решті ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,379,381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 17 липня 2019 року в частині заборони ОСОБА_2 та Іноземному підприємству «Шамс», а також будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо використання, передачі в оренду, суборенду, демонтажу козлового крану ККТ-5, заводський номер №8829133, що знаходиться за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, №55-б,- скасувати та постановити нове судове рішення,- про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття судом зазначених видів забезпечення позову.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2019 року в частині заборони ОСОБА_2 та Іноземному підприємству «Шамс» вчиняти дії щодо відчуження у будь-який спосіб козлового крану ККТ-5, заводський номер №8829133, що знаходиться за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, №55-б, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді :

Повний текст рішення складений 30 серпня 2019 року.