Справа № 2-2567/11
УХВАЛА

29 серпня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді - Панас О.В.

при секретарі судового засіданням - Корнійчук А.В.

з участю:

заявника - відповідача - ОСОБА_1

представника заявника - адвоката Шаховського В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05.05.2011 року у справі за позовом Дочірнього підприємства "САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

в с т а н о в и в:

05.05.2011 року Рівненським міським судом по вищевказаній цивільній справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Дочірнього підприємства "Савсервіс Столиця", задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Дочірнього підприємства "Савсервіс Столиця" за договором № СТ/9 від 12.10.2010 року в сумі 27 234,59 грн. , і відшкодування судових витрат в сумі 392,35 грн., а всього підлягає до стягнення - 27 626 (двадцять сім тисяч шістсот двадцять шість) грн. 94 коп .

15.03.2019 року, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 05.05.2011 р., посилаючись на те, що заочне рішення по справі було прийнято без достатніх на те правових та фактичних підстав. Він не з`являвся в судові засіданні по справі у зв`язку з тим, що не отримував копій позовної заяви з додатками, копії ухвали про відкриття провадження у справі, а також жодної повістки про виклик на судові засідання у даній справі.

Про судовий розгляд справи 05 травня 2011 року, коли і було ухвалене заочне рішення суду, йому не було відомо, і належним чином, згідно приписів ЦПК України, про розгляд справи його не було повідомлено. В матеріалах справи відсутні докази про отримання ним копій позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження у справі, повісток про виклик на судові засідання у справі. Про існування заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2011 року у справі № 2-2567/11 про стягнення з нього грошових коштів в сумі 27 234,59 грн. він цілком випадково дізнався лише в березні 2019 року, виявивши у своїй поштовій скриньці виклик приватного виконавця Ярмошевич Н.О. з приводу примусового виконання виконавчого листа, який, як виявилося, було видано 06.09.2011 року на виконання зазначеного заочного рішення. Після чого звернувся до канцелярії Рівненського міського суду з метою ознайомлення з матеріалами справи № 2-2567/11 та отримав копію рішення 07.03.2019 року в архіві Рівненського міського суду.

Внаслідок того, що він не брав участі у розгляді справи, відповідно не мав можливості висловити свою правову позицію та подавати докази в її обгрунтування, подати заперечення проти позову, то було порушено засади змагальності сторін, закріплені ст. ст. 10, 60 ЦПК України в редакції від 12.03.2011 року та право на правову допомогу.

Зазначив, що насправді в той період часу (2010 рік) він перебував з Дочірнім підприємством «Савсервіс Столиця» у трудових відносинах, працював в Рівненській філії ДП «Савсервіс Столиця» на посаді торгового представника. На початку жовтня 2010 року керівництво Позивача заявило йому про те, що у них є претензії до його роботи, було нібито виявлено недостачу з його вини. При цьому, про характер і розмір виявленої недостачі йому не повідомлялося, відповідні документи з цього приводу (акт звірки та ін.) йому для ознайомлення та підписання не пред`являлися. Позивач пригрозив йому звільненням з роботи і, як пояснив йому, «для підстраховки» та з метою «усунення заподіяних збитків», змусив його підписати договір про надання йому безпроцентної позики - Договір № СТ/9 від 12 жовтня 2010 р. Під тиском керівництва Позивача він змушений був погодитися з такими вимогами Позивача, написати заяву про надання йому безвідсоткової позики та укласти відповідний договір. Відповідно до п. 1 названого договору, Позивач повинен був надати йому (працівнику) безпроцентну позику у розмірі 25 112,00 грн. терміном на 3 (три) місяці готівкою.

Згідно п. 2 договору, працівник зобов`язувався погасити вказану позику до 12 січня 2011 р. шляхом внесення вищенаведеної суми в касу підприємства. Однак в дійсності ніяких коштів на підставі вищезазначеного договору - ні в сумі 25 112,00 грн., ні в будь-якій іншій він ніколи не отримував. А через деякий час Позивачем було звільнено його з роботи. При цьому, жодних вимог про повернення коштів згідно договору позики йому не пред`являлося.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та представник заявника адвокат Шаховський В.О. , заяву підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в заяві. Просили суд скасувати заочне рішення Рівненського міського суду від 05.05.2011 року по справі № 2-2567/11 та призначити справу для розгляду в загальному порядку.

Представник позивача Дочірнього підприємства "Савсервіс Столиця" будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, до суду не з`явився. Суд вважає за можливе провести судове засідання у їх відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши доводи заяви про скасування заочного рішення у справі, а також пояснень позивача на цю заяву, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Стосовно вирішення заяви про перегляд по суті, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як було встановлено судом відповідач був зареєстрований за адресою, яка зазначалася в матеріалах справи та викликався до суду належним чином рекомендованою кореспонденцією за адресою зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 . З оглянутих судом матеріалів цивільної справи № 2-2567/11 за позовом Дочірнього підприємства "САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вбачається, що судові засідання по вказаній справі призначалися до розгляду тричі, проте ні 10.03.2011 р., ні 05.04.2011 р., ні 05.05.2011 р. відповідач в судові засідання не з`явився , заперечення на позов не подав.

Отже, судом було вчинено всі необхідні дії, а тому Відповідач ОСОБА_1 вважається таким, що був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

При прийнятті рішення в цій частині суд бере до уваги і практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права в Україні.

Так, у справі "Брумареску проти Румунії" ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

В даному контексті також слід враховувати іншу правову позицію ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.41). Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судом були вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду, в якому ухвалено заочне рішення, а його доводи про те, що він не отримував судових повісток не є підставою для скасування заочного рішення, оскільки протягом тривалого часу відповідач не вживав заходів щоб дізнатись про стан відомого йому предмету спору.

Оцінюючи повідомлені відповідачем обставини, які він вважає істотними суд зазначає наступне.

Матеріаліами справи № 2-2567/11 підтверджується факт отримання безвідсоткової позики відповідачем ОСОБА_1 його заявою від 11.10.2010 р., укладеним 12.10.2010 р. між ДП "Савсервіс Столиця" та відповідачем ОСОБА_1 договором № СТ/9 про надання безпроцентної позики, відповідно до якого відповідач отримав позику в сумі 25 112 грн. терміном на 3 місяці готівкою, та видатковим касовим ордером від 12.10.2010 р. На вказаних документах має місце особистий підпис відповідача ОСОБА_1 , який засвідчує факт отримання ним коштів. Вказані письмові докази були оцінені судом при розгляді позову по суті.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, викладених у своїх доводах відповідачем суду не надано, нових доказів не було подано.

Отже, доводи ОСОБА_1 в цій частині не є істотними в розумінні ст.288 ЦПК України та не приймаються судом як доказ.

Суд зазначає, що під час судового розгляду були досліджені належним чином всі наявні письмові матеріали справи.

Підсумовуючи все вищевикладене, оскільки відповідач про судове засідання, в якому було ухвалено заочне рішення, повідомлявся судом належним чином рекомендованою кореспонденцією на адресу місця проживання відповідача, та зважаючи на те, що заява про перегляд заочного рішення не містить посилання на нові докази, які мають істотне значення для справи, суд дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 260, 287-288 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05.05.2011 року по справі № 2-2567/11 за позовом Дочірнього підприємства "САВСЕРВІС СТОЛИЦЯ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №СТ/9 про надання безпроцентної ставки від 12 жовтня 2010 року, залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Панас