Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2019 Справа №607/10042/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності на належну їм частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 36,9 кв.м., в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що є спадкоємцями після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Крім того, позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем після померлого брата ОСОБА_4 , якому належала обов`язкова частка а майні, після смерті ОСОБА_3 Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із розбіжністю у адресі квартири, що спадкується .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також їхній представник - адвокат Дяків О.Я. в судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задоволити.

Представник відповідача Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №2019.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За час свого життя, ОСОБА_3 09 листопада 1993 року склала заповіт, згідно якого заповіла квартиру, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_1 (внуку) та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

На момент смерті спадкодавця разом із нею був зареєстрований син, ОСОБА_4 , шляхом спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , який на момент смерті спадкодавця був інвалідом ІІІ групи, та у відповідності до ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у даному майні, яка становить 1/4 частки квартири.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

07 лютого 2017 року була заведена спадкова справа у Першій Тернопільській державній нотаріальній конторі за номером у спадковому реєстрі 60203879.

Заповіт був складений на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26 липня 1993 року, яке записане в реєстрову книгу за № 3349, де зазначена адреса квартири як: АДРЕСА_2 .

Під час оформлення спадкових документів, виявилось, що Свідоцтво про право власності на квартиру, яка належала спадкодавцю, ОСОБА_3 , містить помилку, яка полягає у номері будинку, в якому розміщена квартира.

Відповідно до Ордеру НОМЕР_3 від 23.05.1989 року на житлове приміщення, виданого на ім`я ОСОБА_3 , їй була надана квартира в порядку обміну, яка складається з 1 кімнати, житловою площею 20,9 кв.м. в квартирі за адресою «АДРЕСА_1» .

Відповідно до Рішення виконавчого комітету міської ради від 11.06.1991 року № 314 « Про перейменування вулиць міста і присвоєння номерів будинкам» АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 .

Отже, спадкодавець вселилася в квартиру АДРЕСА_1 , який в подальшому був перейменований в будинок на АДРЕСА_1 . Згодом отримала Свідоцтво про право власності на квартиру, однак уже у будинку, АДРЕСА_2.

У зв`язку із цим, 27 жовтня 2017 року державним нотаріусом Першої Тернопільської нотаріальної контори, Нечай Л.С. винесено Постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій за вих. № 4079/02-31, у зв`язку з розбіжністю у адресі квартири, що спадкується. В даній постанові також зазначені частки спадкоємців, а саме: ОСОБА_2 - 1/2 від 3/4 = 3/8 частки (за заповітом); ОСОБА_1 - 1/2 від 3/4 = 3/8 частки (за заповітом); ОСОБА_4 - 1/4 частка (обов`язкова частка).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, відповідний актовий запис № 1559.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України).

До складу спадщини ОСОБА_4 входила і 1/4 частки квартири, яку спадкодавець не переоформив.

Єдиним спадкоємцем другої черги є його сестра - ОСОБА_2 . Спадкоємці першої черги відсутні.

17 січня 2019 року в Першій Тернопільській нотаріальній конторі заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 за номером у спадковому реєстрі № 63620487 ( номер у нотаріуса 32/2019).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій вих. № 1214/02-31 від 15.03.2019 року, у видачі Свідоцтва про право на спадщину відмовлено: «...у зв`язку з розбіжністю у адресі квартири, що спадкується».

Таким чином, частки співвласників у даному випадку повинні становити: ОСОБА_2 - 3/8 + 1/4 = 5/8 частки; ОСОБА_1 - 3/8 частки.

Те, що квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 , і що саме вона у даному випадку спадкується, підтверджується наступними відомостями:

1) Довідка № 23-101 від 23.11.2017 року, видана ДП «Східний масив Плюс», у відповідності до якої в квартирі за адресою АДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_1 (внук) та ОСОБА_4 (син). Власник особового рахунку цієї житлової площі є ОСОБА_3 . Тобто, адреса реєстрації спадкодавців та спадкоємців.

2)Інформаційна довідка № 227 від 20.02.2019 року ТзОВ «Міське БТІ», згідно якої обстеження відбувалось квартири саме за адресою АДРЕСА_1 . Крім того в довідці вказано, що даний будинок раніше рахувався за адресою АДРЕСА_1 .

В даній довідці вказана житлова площа квартири, а саме 20.9, яка за рахунок знесення грубки збільшилась на 3,0 кв.м. Така ж площа квартири вказана у Ордері № НОМЕР_3 на житлове приміщення, виданого на ім`я ОСОБА_3 , їй була надана квартира в порядку обміну, яка складається з 1 кімнати, житловою площею 20,9 кв.м. в квартирі за адресою

«АДРЕСА_1». 3 ) Взаємозв`язок між ордером про вселення та зміною назви вулиці, тобто між Ордером НОМЕР_3 на житлове приміщення, виданого на ім`я ОСОБА_3 , їй була надана квартира в порядку обміну, яка складається з 1 кімнати, площею 20,9 кв.м. в квартирі за адресою «АДРЕСА_1» та Рішенням виконавчого комітету міської ради від 11.06.1991 року №314 «Про перейменування вулиць міста і присвоєння номерів будинкам» АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1. 4 ) Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 26.05.2001 року, де вказаний власник ОСОБА_3 квартири за адресою:

АДРЕСА_1. 5 ) « Справка видана гр. ОСОБА_3 , о том что она действительно прописана и проживает в АДРЕСА_1». В подальшому відбулося перейменування

вулиці. 6 ) Довідка про склад сім`ї та розмір платежів за комунальні послуги станом на 01.05.2003 року, де зазначена адреса АДРЕСА_1 та власник - ОСОБА_3 , також зазначено « дата придбання 1989». Саме даний рік зазначений у ордері на вселення.

7) Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачі не мають можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, у зв`язку із розбіжністю квартири, що спадкується, тому позивачі змушені звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачами обставини унеможливлюють іншим способом захистити їхні права та інтереси, тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частки квартири загальною площею 36,9 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Також, слід визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/8 часток квартири загальною площею 36,9 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 брата ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1241, 1268 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частки квартири загальною площею 36,9 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/8 часток квартири загальною площею 36,9 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 брата ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3

Відповідач: Тернопільська міська рада, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк