УХВАЛА

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 643/18642/18

провадження № 61-15755 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду В. М. Сімоненко розглянув касаційну скаргу комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 липня

2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до комунального підприємства «Харківські теплові мережі», комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із залиттям квартири в розмірі майнової шкоди, яка становить 53 900,00 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися звернулися до комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі КП «Харківські теплові мережі»), комунального підприємства «Жилкомсервіс» (далі КП «Жилкомсервіс») про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв`язку із залиттям квартири в розмірі майнової шкоди, яка становить 53 900,00 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн.

На обґрунтування вимог посилалися на те, що їм належить в рівних частинах на праві спільної сумісної власності 70/100 частин трикімнатної квартири

АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 належить 30/100 частин зазначеної квартири на підставі нотаріально завіреного договору купівлі-продажу від 28 липня

1999 року.

Балансоутримувачем будинку, в якому знаходиться їх квартира,

є КП «Жилкомсервіс», що підтверджується рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова».

02 листопада 2017 року в результаті прориву труби центрального опалення і витоку теплоносія на технічному поверсі будинку (горищі) відбувся залив гарячою водою належної їм квартири.

Внаслідок залиття квартири були залиті стелі та стіни в кімнатах № 1 та № 3, що спричинило обвал частини штукатурки, утворення тріщин на штукатурці стін та пошкодження шпалер, залитий паркет. Крім того, були пошкоджені особисті речі (одяг та постільна білизна) та меблі.

Того ж дня представники дільниці № 30 КП «Жилкомсервіс» і КП «Харківські теплові мережі» склали акт обстеження квартири після заливу, при цьому комісія не вказала чітко причини аварії і хто заподіяв шкоду.

Через деякий час після аварії наслідки заливу проявилися в більшому обсязі: на стелі обвалилася ще частина штукатурки, більше з`явилося тріщин, почали розбухати і відшаруватися шпалери в обох кімнатах, з`явилася цвіль, здувся паркет.

Для осушення залитих вологих кімнат, а також запобігання подальшого руйнування і утворення цвілі в квартирі, вони взяли в оренду осушувач повітря, та здійснювали роботи з осушення залитих приміщень квартири.

Внаслідок залиття квартири було пошкоджено майно на загальну суму 51 900,00 грн та понесені майнові витрати на осушування приміщення квартири після заливу в розмірі 2 000,00 грн.

Виходячи з наведеного, загальна сума майнової шкоди становить

53 900,00 грн.

Крім того, у зв`язку із залиттям квартири, їм було завдано і моральну шкоду, яка полягала в том , вони були вимушені усувати наслідки аварії на горищі, в результаті чого ОСОБА_4 була заподіяна шкода її здоров`ю, а внаслідок відключення квартири від системи центрального опалення та від електропостачання в квартирі було холодно, у результаті чого захворів малолітній ОСОБА_6 .

Посилались на те, що з вини відповідачів був порушений їх звичний спосіб життя, пов`язаний в перші дні після аварії з відсутністю освітлення і неможливістю користування електроприладами через замикання електропроводки, перенесенням меблів із залитих ділянок квартири і неможливістю перебувати в пошкоджених кімнатах через сильну вологість та цвіль, порушений естетичний вигляд квартири, що викликає постійне відчуття психологічного дискомфорту (сорому) при появі в квартирі сторонніх людей.

Бездіяльність і невиконання КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківські теплові мережі» своїх функціональних обов`язків, збереження і утримання комунікацій будинку неналежним чином, неналежне технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення призвело до аварійної ситуації, заливу квартири і заподіяння майнової та моральної шкоди.

Ураховуючи наведене, позивачі просили суд стягнути з КП «Харківські теплові мережі» та КП «Жилкомсервіс» в солідарному порядку на їх користь у відшкодування майнової шкоди 53 900,00 грн, з них: ОСОБА_1 в сумі 28 782,60 грн, ОСОБА_4 в сумі 12 558,70 грн. та ОСОБА_3 в сумі 12 558,70 грн; у відшкодування моральної шкоди 15 000,00 грн з них: ОСОБА_1 в сумі 8 010,00 грн, ОСОБА_4 в сумі 3 495,00 грн, та

ОСОБА_3 в сумі 3 495,00 грн; стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн. та витрати на оплату оцінки матеріальних збитків - 2 000,00 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 до

КП «Харківські теплові мережі», КП «Жилкомсервіс» про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв`язку із залиттям квартири задоволено частково. Стягнуто з КП «Харківські теплові мережі» на користь

ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі - 28 782,60 грн., моральну шкоду в розмірі - 3 800,00 грн., витрати на проведення оцінки матеріальних збитків в розмірі - 2 000,00 грн., судовий збір в розмірі -704,80 грн., а всього:

35 287,40 грн. Стягнуто з КП «Харківські теплові мережі», на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі - 12 558,70 грн, моральну шкоду в розмірі - 2 600,00 грн, судовий збір в розмірі -704,80 грн., а всього:

15 863,50 грн. Стягнуто з КП «Харківські теплові мережі» на користь

ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі - 12 558,70 грн., моральну шкоду в розмірі - 2 600,00 грн., а всього: 15 158,70 грн. Стягнуто з КП «Харківські теплові мережі» на користь держави судовий збір в розмірі - 704, 80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв`язку із залиттям квартири та стягуючи з КП «Харківські теплові мережі» на користь позивачів суму завданого майнового збитку та суму у відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що залиття квартири позивачів сталося внаслідок неналежного стану внутрішньобудинкових систем централізованого опалення в спірному будинку, технічне обслуговування якого покладено на КП «Харківські теплові мережі».

Отже, суд дійшов висновку про те, що саме КП «Харківські теплові мережі» є організацією, яка здійснює гаряче водопостачання та зобов`язане забезпечувати надійне постачання відповідно до умов договорів і стандартів, тому залиття квартири сталося внаслідок винних дій КП «Харківські теплові мережі», у зв`язку з чим зазначена установа повинна відшкодовувати позивачам заподіяну майнову та моральну шкоду.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 липня 2019 року апеляційну скаргу КП «Харківські теплові мережі» залишено без задоволення, а рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції та виходив з того, що доводи, викладені в апеляційній скарзі КП «Харківські теплові мережі», були предметом розгляду суду першої інстанції, зазначеним доводам надана належна оцінка, висновків суду вони не спростовують та не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

21 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

«Харківські теплові мережі» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 липня 2019 року, у якій скаржник просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, малозначні справи, виходячи із ціни позову, ціна яких не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження), з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, у яких не можливо встановити ціну позову (немайнові вимоги), за виключеннями відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України та пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову в цій справі є вимога майнового характеру про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із залиттям квартири в розмірі майнової шкоди, яка становить 53 900,00 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн, ціна якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в цій частині справа є малозначною в силу закону.

Таким чином ця справа є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 липня 2019 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко