ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року

м. Харків

Справа № 646/7495/19

Провадження № 22ц/818/5947/19

Категорія: захист прав споживачів

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: АТ «Харківгаз», Дергачівського відділення АТ «Харківгаз»

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року у складі судді Янцовської Т.М.

у справі № 646/7495/19 за позовом ОСОБА_1 до Регіональної газової компанії Акціонерного товариства «Харківгаз», Дергачівського відділення АТ «Харківгаз» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

встановив:

31.10.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів, в якому просила:

- визнати незаконними дії Регіональної газової компанії Акціонерне товариство «Харківгаз» в особі Дергачівського відділення АТ «Харківгаз» щодо відключення газопостачання домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , а також необґрунтованої вимоги здійснити та оплатити виготовлення технічних умов, виконання проекту та проектних робіт, погодження проектної документації та виконання будівельно-монтажних робіт, вартість яких визначається згідно з виготовленою проектною документацією;

- зобов`язати Регіональну газову компанії Акціонерне товариство «Харківгаз» в особі Дергачівського відділення АТ «Харківгаз» поновити газопостачання домоволодіння;

- стягнути з газової компанії АТ «Харківгаз» та Дергачівського відділення АТ «Харківгаз» компенсацію моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

01 листопада 2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова постановлено ухвалу про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до Дергачівського районного суду Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.11.2019, вважаючи її постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права, і направити справу для продовження розгляду до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 вказує, що позовна заява стосується виконання сторонами умов договору про надання населенню послуг газопостачання, відповідно до умов якого позивач є споживачем зазначених послуг, а не з приводу нерухомого майна.

Вказує, що позов подано в порядку статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за місцем знаходження відповідача - Регіональної газової компанії Акціонерне товариство « Харківгаз», юридична адреса якої м.Харків, вул. Безлюдівська, 1, що територіально відноситься до Червонозаводського району міста Харків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч. ч. 4-6 ст.19, ст.ст.274, 353, 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи позивача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Постановляючи 01.11.2019 року ухвалу про направлення справи до Дергачівського районного суду Харківської області, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності, і відповідно до положень ст. 30 ЦПК України даний позов повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна.

Ухвала вмотивована тим, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, посилається на те, що відповідно до Договору про надання населенню послуг газопостачання № 38295 від 06.05 2012 р. вона є споживачем з постачання газу за адресою АДРЕСА_1 , але умови договору відповідачем порушуються.

Однак з такою ухвалою колегія суддів погодитися не може у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали про направлення справи за підсудністю до іншого суду.

Так, підсудність справ позовного провадження визначається Розділом 3 главою 2 розділу І ЦПК України.

Статтею 30 ЦПК України визначено категорії справ, за якими застосовується виключна підсудність.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (далі - Постанова) виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тобто це позови, у яких між сторонами виникли правовідносини, з приводу володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

Однак зміст позовної заяви свідчить, що позивач ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом про захист права споживача послуг з газопостачання до Регіональної газової компанії Акціонерного товариства «Харківгаз» («Відповідач-1»), вказуючи її місцезнаходженням вул. Безллюдівська, № 1 в м. Харкові, та до Дергачівського відділення АТ «Харківгаз» («Відповідач-2»), вказуючи його місцезнаходження по вул.Культури 100-А в м.Дергачі Харківської області, і в позовній заяві відсутні вимоги щодо володіння, користування чи розпорядження нерухомим майном, а є лише вимоги щодо визнання неправомірними дій відповідачів та покладення на нього обов`язку вчинити певні дії з метою поновлення порушених прав споживача послуг газопостачання, а також щодо відшкодування моральної шкоди.

При цьому ОСОБА_1 вказує, що захист її порушених прав має здійснюватися в судовому порядку із застосуванням положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно частини 5 статті 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

За таких обставин висновок Червонозаводського районного суду м.Харкова в ухвалі від 01.11.2019 року про віднесення даної справи до виключної підсудності Дергачівському районному суду Харківської області лише з огляду на ту обставину, що спір виник з приводу розбіжності у сторін про умови і порядок газопостачання до будинку позивача, який знаходиться в смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, не відповідає обставинам справи.

Матеріали справи не містять даних про виникнення спору з приводу нерухомого майна.

На обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на ст. 28 ЦПК України, у частині 5 якої передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Крім того, вказує, що вона звернулася до суду з позовом до кількох відповідачів, місце знаходження одного з яких територіально відноситься до території Червонозаводського району м. Харкова, а отже, на її думку, звернення до суду з цим позови також не суперечить вимогам ч. 2 ст. 27 та ч. 16 ст. 28 ЦПК України

Стаття 28 ЦПК України регулює підсудність справ за вибором позивача (альтернативна підсудність) та право позивача на вибір між двома судами .

Колегія суддів вважає, що саме ці обставини мають вирішальне значення для вирішення судом першої інстанції питання щодо підсудності з огляду на положення частин 5, 16 статті 28, частини 2 статті 27, частини 16 статті 28 ЦПК України.

При цьому, якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права передавати справу до іншого суду з мотивів непідсудності справи одного із суді, який за законом має право обирати позивач.

Оскільки ухвала суду від 01 листопада 2019 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а вирішення питань, передбачених ст. ст. 185-187 ЦПК України відноситься до повноважень суду першої інстанції, то вказана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до Червонозаводського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України підлягає вирішенню одночасно з ухваленням остаточного вирішення справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ст.379, ст. ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина