Провадження № 6/521/342/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилася справа № 521/10179/19 за поданням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Ю.В . про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 20.06.2019р. задоволено подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_1 до моменту фактичного виконання ним зобов`язань згідно постанови про стягнення з ОСОБА_1 до Державного бюджету України виконавчого збору в розмірі 595977,90 грн., винесеної відділом 06.12.2018р. за № 56095622 при виконанні виконавчого листа № 1527/5751/12 від 31.05.2017р., виданого Суворовським районним судом м. Одеси.

09 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України, яке було встановлене ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2019 року.

Заява обґрунтована наступними обставинами. Як вказує ОСОБА_1 в своїй заяві, до моменту отримання копії ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 20.06.2019 року він не знав про наявність у нього зобов`язань перед ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області, та не ухилявся від їх виконання. Крім того, заявник не погоджується з постановою № 56095622 від 06 грудня 2018 року, вважає її незаконною, у зв`язку з чим він оскаржує її в судовому порядку. Адресою ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні, зазначено АДРЕСА_1 . Проте, вказана квартира була відчужена заявником ще 31 липня 2013 року, на теперішній час належить іншій особі, а сам ОСОБА_1 з 01 жовтня 2013 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Заявнику невідомо, хто отримував поштову кореспонденцію, надіслану йому за адресою: АДРЕСА_1 , крім того, підпис на поштовому повідомленні про вручення листа боржнику не належить ОСОБА_1 Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про його необізнаність щодо існування зобов`язань та відсутність дій, спрямованих на ухилення від їх виконання.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд заяви у його відсутність до суду не подав.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, дійшов висновку про задоволення заяви, зважаючи на наступні обставини.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10 грудня 2018 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 56095622 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 595977,90 грн.

В межах зазначеного виконавчого провадження державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Заліпаєв Ю.В. 19 червня 2019 року звернувся із поданням до Малиновського районного суду м. Одеси про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим документом.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлена за адресою, вказаною у виконавчому документі. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що за результатами обробки запиту до ДФС України у боржника відсутні відкриті рахунки в банках та інших фінансових установах, доходи відсутні. За результатами обробки запиту до ПФУ боржник, як пенсіонер, на обліку не перебуває, доходів не виявлено. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області за боржником зареєстровані транспортні засоби, які оголошені у розшук, проте органами поліції не виявлені. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником нерухомості не зареєстровано. Згідно відповіді Державної прикордонної служби України встановлено, що боржником за поточний рік тричі перетинався державний кордон України. Станом на день звернення із поданням, рішення боржником не виконано, боржник на прийом до державного виконавця не з`являється, а тому є достатні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішень суду.

20 червня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси задовольнив клопотання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , виходячи із наведених обставин та наявних матеріалів справи, які свідчили про те, що сума боргу ОСОБА_1 не погашена.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналіз зазначених норм закону дає можливість дійти висновку про те, що для обмеження особи у праві виїзду за межи України необхідно встановити умисне ухилення від виконань зобов`язань, яке включає в себе обізнаність особи про наявність в неї зобов`язань та вчинення дій по ухиленню від їх виконання.

Задовольняючи подання, суд виходив із того, що державний виконавець повідомляв ОСОБА_1 про наявність зобов`язань за його зареєстрованою адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Разом із цим, ОСОБА_1 надано до суду докази того, що він з 01 жовтня 2013 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, ОСОБА_1 надав суду копію відповіді Відділу адресно-довідкової робити ГУ ДМС України в Одеській області від 18.07.2017, що містить відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , яка міститься в матеріалах виконавчих проваджень № 54071768 та № 56095622, які перебували на виконанні в ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області, що свідчить про обізнаність Відділу про реальну адресу проживання боржника. Також ОСОБА_1 зазначив, що підпис в поштовому повідомленні про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження зроблено іншою особою.

Вказані доводи державним виконавцем не спростовані в ході розгляду заяви, що дає суду підстави дійти висновку про відсутність обізнаності ОСОБА_1 щодо наявної постанови про відкриття провадження та відсутності в його діях умислу щодо ухилення від виконання своїх зобов`язань.

Крім того, в провадження Одеського окружного суду знаходиться позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оскарження рішень, дій органу державної виконавчої служби, в якій позивач зокрема оскаржує постанову № 56095622 про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 595977,90 грн., провадження по якій зупинено ухвалою суду від 20.08.2019р.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України та доведеність обставин, на які посилається заявник, що в сукупності дає підстави задовольнити заяву ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 260, 263, 352-354, 441 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , закордонний паспорт серії НОМЕР_2 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до моменту фактичного виконання ним зобов`язань згідно постанови про стягнення з ОСОБА_1 до Державного бюджету України виконавчого збору в розмірі 595977,90 грн., винесеної відділом 06.12.2018р. за № 56095622 при виконанні виконавчого листа № 1527/5751/12 від 31.05.2017р., виданого Суворовським районним судом м. Одеси, яке було встановлене на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2019 року по справі № 521/10179/19.

Копію ухвали суду після набрання законної сили направити для виконання Державній прикордонній службі України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН