Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-1116/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Казидуб О. Г.

при секретарі: Зайцевій О. І.

представника заявника: Лисенко М. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області Лисенка Максима Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

15 серпня 2019 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області Лисенко М. А. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

В обґрунтування подання вказує, що на виконанні у Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області знаходиться виконавче провадження № 51364269 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7169/2010 від 11.11.2010 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» борг в сумі 782733,10 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавцем 07.06.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Вказують, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь - яких дій спрямованих на його виконання в розумні терміни не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухомого майна, яке б належало боржнику на праві приватної власності, немає.

Також, виконавцем 23.07.2019 року на адресу боржника надсилався щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не з`явилася, про причини неявки виконавця не повідомила.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності квартира, яка розташована в АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві приватної власності за боржницею на підставі договору купівлі-продажу № 5529 від 12.06.2008 посвідченого приватним нотаріусом і записано в реєстрову книгу під номером № 789, загальною площею 66,50 кв.м., яка перебуває в іпотеці, однак ОСОБА_1 рішення не виконує.

ОСОБА_1 ,згідно відповіді ДФС України, одержує доходи.

В квартирі, яка розташована в АДРЕСА_1 , прописані малолітні діти, на запит в службу у справах дітей щодо дозволу на реалізацію даної квартири отримано відмову.

Зазначає, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від ефективного своєчасного та в розумні строки виконання рішення суду, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Державний виконавець ОСОБА_2 в судовому засіданні подання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області знаходиться виконавче провадження № 51364269 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7169/2010 від 11.11.2010 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» борг в сумі 782733,10 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь - яких дій спрямованих на його виконання в розумні терміни не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухомого майна, яке б належало боржнику на праві приватної власності, немає.

Також, виконавцем 23.07.2019 року на адресу боржника надсилався щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не з`явилася, про причини неявки виконавця не повідомила.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності квартира, яка розташована в АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві приватної власності за боржницею на підставі договору купівлі-продажу № 5529 від 12.06.2008 посвідченого приватним нотаріусом і записано в реєстрову книгу під номером № 789, загальною площею 66,50 кв.м., яка перебуває в іпотеці, однак ОСОБА_1 рішення не виконує.

ОСОБА_1 , згідно відповіді ДФС України, одержує доходи.

В квартирі, яка розташована в АДРЕСА_1 , прописані малолітні діти, на запит в службу у справах дітей щодо дозволу на реалізацію даної квартири отримано відмову.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Пунктом 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» (в частині, що не суперечить нормам ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року та Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року), ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Статтею33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Майнові відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників, що означає здатність нести юридичну відповідальність за рахунок власного майна.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, виконавець посилається на те, що ним у порядку примусового виконання виконавчого провадження проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду , однак ці заходи є без результативними, оскільки вимоги державного виконавця щодо термінового виконання рішення суду боржником проігноровані.

Існує Виконавчий лист № 2-1116/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 782733,10 грн., однак будь-яких дій направлених на погашення заборгованості боржник не здійснювала.

Таким чином, суд вважає, що таке тривале невиконання рішення суду, при наявності можливості здійснювати погашення заборгованості, свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання судового рішення.

Будучи обізнаною про існуючу заборгованість, боржник не з`являється на виклики до державного виконавця для дачі пояснень, не сприяє та не вживає заходів, направлених на виконання рішень суду (відчуження майна з метою сплати боргу, відрахування певної частини доходу від здійснення діяльності тощо).

Невиконання боржником рішення суду не зумовлено об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності в неї майна, неможливості бути працевлаштованою, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Тобто обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, хоча має можливість хоча б частково виконувати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними статтею 441 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Судом встановлено, що державним виконавцем було зроблено запит до Державної прикордонної служби України відносно перетину боржником державного кордону України, на що було отримано відповідь про те, що ОСОБА_3 перетинала кордон, а саме: 17.06.2019 (виїзд) та 25.06.2019 (в`їзд).

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що дії державного виконавця спрямовані на реальне та своєчасне виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.11.2010 року, а тому подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ., підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзд Законом України «Про виконавче провадження», у в Україну громадян України», Законом України «Про державну прикордонну службу України», ст.ст. 2, 4, 131, 247, 258, 260, 261, 353, 441, 446 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області Лисенка Максима Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до виконання зобов`язань, покладених на неї за виконавчим листом № 2-7169/2010 від 11.11.2010 виданого придніпровським районним судом м. Черкаси.

Копію ухвали направити для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28 серпня 2019 року

Головуючий: О. Г. Казидуб