Справа № 572/2318/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу № 572/2318/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із ОСОБА_2 05 січня 1998 року Степанською селищною радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 1. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_1 », а також вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому 05 січня 1998 року шлюбі, в якому у подружжя народилось двоє дітей, які на даний момент є повнолітніми. Під час спільного життя між подружжям виникали непорозуміння через різні погляди на життя, а також в зв`язку із надмірним вживанням відповідачем алкогольних напоїв, внаслідок чого подружнє життя припинено, сторони протягом тривалого часу проживають окремо. Позивач вважає, що шлюб між сторонами по справі існує формально, а тому просить його розірвати.

Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву, якою визнав повністю заявлені вимоги, однак, заперечує щодо стягнення з нього на користь позивача понесених нею судових витрат.

Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність, яке судом задоволено.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 05 січня 1998 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Степанською селищною радою Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 1.

Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя.

Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені.

Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Подружжя не має неповнолітніх дітей.

Також, судом враховуються ті обставини, що жодна із сторін не виявила наміру до примирення, крім цього, з огляду на тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (що становить період часу більше року - з жовтня 2018 року), надання строку на примирення є недоцільним, а тому позов ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_1 ».

Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач виявила бажання залишити прізвище, яке отримала після реєстрації шлюбу, що вбачається із дослідженого судом свідоцтва про шлюб, а тому ця вимога також підлягає до задоволення.

Крім цього, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд керується нормами ЦПК України, а саме : статтею 141 ЦПК України, відповідно до ч.1 якої - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила в зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, на підставі поданих сторонами документів.

Квитанція від 30 липня 2019 року доводить оплату позивачем судового збору у сумі 768 гривень 40 копійок, сума якого на підставі вказаних вище норм закону та з огляду на обґрунтованість заявлених позивачем вимог, підлягає стягненню з відповідача (в даному випадку суд вважає, що підстави для звільнення відповідача від оплати судового збору, як учасника бойових дій, відсутні, так як в даному випадку ОСОБА_2 є відповідачем у справі, не звертався до суду в зв`язку з порушенням своїх прав, а від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються на підставі п. 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав).

На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112,113 СК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 (жителькою АДРЕСА_1 , зареєстрованою по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (жителем АДРЕСА_2 ) 05 січня 1998 року Степанською селищною радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 гривень 40 копійок понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна