РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел профешнл груп», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізична особа підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення збитків, пені та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел профешнл груп», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізична особа підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення збитків, пені та моральної шкоди звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд її задоволити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел профешнл груп», 01004 м.Київ, вул.Велика Васильківська, 9/2 офіс 67, на користь ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 : збитки в розмірі 41 760,00 грн.; пеню за період з 24 липня 2018 року по 23 серпня 2019 року в розмірі 492 350,40 грн.; пеню в розмірі 3 відсотки вартості туристичних послуг, які становлять 41 760,00 грн. за кожен день прострочення з 24 серпня 2019 року і до моменту повного виконання рішення суду по справі; компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. та покласти на відповідача всі судові витрати по справі.

В судове засідання представник відповідача не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї не явки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Згідно поданого письмового відзиву заявлені позовні вимоги позивача та не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні.

В судове засідання третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізична особа підприємець ОСОБА_2 не з`явилась. Про день та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивач діючи в своїх інтересах, а також в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , з метою реалізації гарантованого Конституцією права на відпочинок, уклала з ТОВ "ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП", від імені та в інтересах якого діяла ФОП ОСОБА_2 на підставі Агентського договору, Договір про надання туристичних послуг (на туристичне обслуговування) №TR27011222 від 06 червня 2018 року (далі по тексту договір).

Відповідно до п.1 договору: 1.Країна Туреччина. 2.Туристи: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . 3.Період: з 27.07.2018 року по 03.08.2018 року.

Пунктом 2.1.2 Договору визначено, що Турпродукт за цим Договором включає в себе наступний комплекс туристичних послуг:

а. Бронювання квитків для авіаційного перевезення до Країни перебування. Маршрут: Київ Далам Київ 7:30 24.07.2018 03.08.2018 16:50.

b. Тимчасове розміщення у готелі. Готель: LaBlansheResort $ SPA 5* Місцезнаходження готелю: BODRUM. Період розміщення: з 24.07.2018 року по 03.08.2018 року. Тип розміщення: STANDART Land View. Тип харчування: Ultra All Inclusive c. Трансфер. Маршрут: 1) 24.07.2018: а/п отели (Груповой) 2) 03.08.2018: отель а/п (Групповой)

e. Медичне страхування Туриста (ів) та страхування від нещасного випадку, що підтверджується страховим полісом або Свідоцтвом страхової компанії ПрАТ «Європейське туристичне страхування» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Спаська, 5), яке оформлюється безпосередньо Туроператором за допомогою програмного забезпечення: «1С: Підприємство», доступ до друку якого надається Турагенту після надходження на поточний рахунок Туроператора повної оплати Туру.

Відповідно до п.2 договору вартість Туру та послуг Візової підтримки за цим Договором з урахуванням послуг Турагента становить на дату укладення даного договору, що є еквівалентом 41 760 грн. ( сорок одна тисяча сімсот шістдесят грн. 00 коп.), згідно з комерційним курсом Туроператора, розміщеним на офіційному веб-сайті Туроператора.

Даним договором визначено всі істотні умови надання туристичних послуг, а тому такий договір є укладеним та дійсним.

Відповідно до пункту 3.3. договору, замовник Турпродукту зобов`язаний своєчасно, у повному обсязі відповідно до умов Договору та виставленого рахунку оплатити вартість Турпродукту та послуг Візової підтримки, але в будь-якому разі у строк, не пізніше, ніж за 14 (чотирнадцять) днів до Дати початку туру. У разі замовлення Турагентом у термін, менший, ніж за 14 (чотирнадцять) днів до дати початку туру, повна оплата Турпродукту повинна бути здійснена протягом доби після підтвердження заявки Туроператором.

Відповідно до п.3.4. договору форма розрахунку готівкова чи безготівкова, за вибором замовника Турпродукту.

01 червня 2018 року, в день укладення договору, в порядку та відповідно до умов, визначених договором, позивач здійснила оплату Турпродукту в готівковій формі, через уповноважену особу, що підтверджується дослідженою квитанцією до прибуткового касового ордера №864 від 01 червня 2018 року, із зазначенням в графі «Підстава оплата туру до Туреччини», «Сума 42 000 грн. 00 коп. (сорок дві тисячі гривень)», яку видано ФОП ОСОБА_2 .

Тобто у даному випадку вбачається, що замовником Турпродукту було належним чином та в повному обсязі виконано зобов`язання з оплати Турпродукту.

Відповідно до п.2.1.4. договору, Турагент, який діє від імені та в інтересах Туроператора, повинен передати туристу(ам) всі необхідні документи, які надають йому право на одержання туристичних послуг не пізніше, ніж за 1 (один) день до дати початку Туру, або не пізніше, ніж за 2 години до початку надання першої послуги, включеної до Туру, якщо документи передаються в місці початку подорожі (аеропорту, ж/д вокзалі тощо).

Водночас, зобов`язання Туроператора з організації та надання туристичних послуг за цим договором належним чином виконано не було, документи, що підтверджують право на одержання туристичних послуг туристами отримано не було, повним пакетом туристичних послуг, обумовленими цим Договором, позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 скористатись не вдалось. Так, ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» не було їм надано: квитків, що надавали б можливість скористатись авіаційним перевезенням; ваучерів або будь-яких інших документів, які підтверджують право туристів скористатись розміщенням у готелі; страхових полісів; пам`яток туриста; будь-яких інших документів, що надають можливість скористатись послугами, включеними до «Турпродукту».

Дані обставини свідчать про порушення пункту 2.1.4. договору про туристичне обслуговування, ст.901 ЦК України, ч.1 ст.20 Закону України «Про туризм» з боку відповідача.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов`язання, в тому числі підлягають застосуванню положення ЦК України, Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України "Про туризм".

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, установлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

В даному випадку сторонами договору є позивач ОСОБА_1 з одного боку та відповідач ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» з іншого боку.

Відповідно до ч.15 ст.20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.3 ст.19-1 Закону України «Про туризм» туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.

Відповідно до ч.7 ст.20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі, погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків.

Відповідно до ч.8 ст.20 Закону України «Про туризм» туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

Відповідно до ч.11 ст.20 Закону України «Про туризм» якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.

Відповідно до ч.13 ст.20 Закону України «Про туризм» права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В даному випадку туристичні послуги, які були предметом Договору про туристичне обслуговування, надані відповідачем в належний спосіб та формі не були, а тому в діях відповідача вбачається повне невиконання договірних обов`язків перед позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Статтею 611 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Закон України "Про туризм" визначає поняття Туроператора та Турагента.

Туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ).

Правовідносини у туристичній діяльності опосередковуються не лише договорами між споживачем та туристичним агентом, договорами про туристичне обслуговування між споживачем та туристичним оператором: права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також Законом України "Про туризм". У разі укладення договору між туроператором та турагентом на реалізацію туристичного продукту (агентський договір) до такого договору застосовуються загальні положення про агентський договір, закріплені главою 31 Господарського кодексу України.

Між туроператором як особою, що створює туристичний продукт, та турагентом як особою, що такий продукт реалізує, можуть укладатися й інші договори - комісії, доручення тощо, однак характерною ознакою таких договорів є те, що туристичний агент діє від імені та/або в інтересах туроператора з питань продажу туристичного продукту.

Такими договорами можуть бути закріплені певні особливості відповідальності суб`єктів туристичної діяльності у разі неналежного виконання зобов`язань за агентським (чи іншим) договором.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.295 та ч.1 ст.297 ГК України, комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. За агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок.

Однак такі договори не створюють собою прав та обов`язків для споживача, окрім випадку, якщо такий договір не був укладений туроператором і турагентом на користь третьої особи (споживача) відповідно до положень статті 636 ЦК України. Виконання такого договору на користь третьої особи може вимагати як особи, які уклали договір (турагент та туроператор), так і третя особа (турист), на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі N 643/6064/15-ц.

Відповідно до ст.511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Одночасно, відповідно до ч.2 ст.528 ЦК України навіть у випадку покладення виконання обов`язку боржником на іншу особу, відповідальним за виконання зобов`язання залишається боржник, а не така особа.

Таке положення закону обумовлене тим, що встановлення обов`язків для третіх осіб, які не є учасниками зобов`язання, не відповідало б засадам справедливості, на яких мають ґрунтуватися зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч.12,14 ст.20 Закону України "Про туризм" саме туроператор, як сторона за договором несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

З огляду на викладене, агентські та субагентські договори не створюють собою прав та обов`язків для споживача, який 1) не є стороною такого договору, 2) не є особою, на користь якої укладається такий договір. Відповідно, ненадання послуг ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» для позивача було здійснено не зважаючи на повну та своєчасну оплату туристичного продукту замовником.

Відповідно, Замовник турпродукту як третя особа у договірних правовідносинах ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» та його агентів та субагентів не наділявся правами, а отже, не може набувати обов`язків, та щодо такої особи не можуть застосовуватись жодні договірні санкції, які суттєво впливають на права та інтереси третьої особи, яка не є стороною таких правовідносин.

До аналогічного висновку прийшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у прийнятій 13 березня 2019 року постанові у справі №750/9028/15-ц, в якій було зроблено наступний правовий висновок: «саме відповідач як туроператор несе відповідальність за невиконання умов договору про надання туристичних послуг у спірних правовідносинах. Правовідносини, які виникли між відповідачем та третіми особами, не можуть впливати на права позивача, який належно виконав умови договору. Спір між туроператором та турагентом може бути вирішений в іншому провадженні».

Отже, за змістом ч.ч.1,2,8,10,11 ст.20, ч.2 ст.30, ч.ч.1,2 ст.32, ч.1 ст.33 Закону України «Про туризм», ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.526,610,611,612,623, ч.5 ст.653, ст.906 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року.

З фактичних обставин вбачається, що ФОП ОСОБА_2 діяла на підставі заяви про приєднання до Субагентського договору, Субагентського договору з ФОП ОСОБА_6 , який в свою чергу діяв на підставі Заяви про приєднання до агентського договору та Агентського договору з ТОВ «ТревелПрофешнл Груп».

Таким чином, турагент діє від імені туроператора на підставі субагентського договору. Відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор.

Послуги з надання туристичних послуг, відповідно до умов договору, мав надавати саме туроператор - ТОВ «ТревелПрофешнл Груп», а укладаючи договір про надання туристичних послуг ФОП ОСОБА_2 діяла на підставі, від імені, за дорученням та під контролем ТОВ «ТревелПрофешнл Груп» (туроператор) згідно субагентського договору.

Тому саме ТОВ «ТревелПрофешнл Груп», як сторона договору про надання послуг, повинен нести відповідальність за порушення умов договору - ненадання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 туристичної подорожі до Туреччини.

У зв`язку із наведеним саме ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» є належним відповідачем у даній справі. Крім того лише ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» може нести відповідальність за невиконання Договору про надання туристичних послуг, укладеного з позивачем. Обставини правомірності дій субагента ОСОБА_2 та її відповідальності перед ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» не мають правового значення в межах цього спору та можуть бути вирішені в межах іншого судового провадження.

Таким чином, нормативні положення чинного законодавства та положення договору про надання туристичних послуг дозволяють стверджувати, що відповідальність за ненадання туристичних послуг (Туристичного продукту) несе саме ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» як Туроператор та сторона за договором.

Стаття 10 Закону України «Про туризм» серед прав туристів передбачає право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про туризм» турист має право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Відповідно ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В даному випадку збитками позивача є сума коштів, які було сплачено нею в рахунок оплати послуг за договором в сумі 41 760 грн. 00 коп., що є реальними витратами ОСОБА_1 , а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування збитків в розмірі 41 760,00 грн. знайшли своє підтвердження та підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожен день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі, коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.552 ЦК України сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.4.11 договору про туристичне обслуговування у випадку ненадання (прострочення надання) Туроператором/Турагентом всіх або частини послуг, які входять в замовлений Турпродукт за цим Договором, Турагент/Туроператор сплачує Замовнику Турпродукту неустойку в розмірі 0,01% від вартості ненаданих послуг, за кожен день прострочення надання відповідних послуг, але в будь-якому випадку не більше 2 000 (двох тисяч) гривень. Розмір неустойки за цим Договором має виключний характер.

Зобов`язання Туроператора з видачі замовнику документів, які надають йому та членам його сім`ї право на одержання туристичних послуг повинно бути виконаним не пізніше дати початку Туру 24.07.2018 року, а тому станом на час розгляду справи по суті пеня за прострочення позивачеві становить: 2 000 (дві тисячі) гривень відповідно до п.4.11 договору між сторонами по справі, а не як зазначає позивач 492 350,40 грн. (чотириста дев`яносто дві тисячі триста п`ятдесят гривень сорок копійок), тому з цих підстав в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.11 договору про туристичне обслуговування встановлено інший розмір процентів у випадку ненадання (прострочення надання) Туроператором/ Турагентом всіх або частини послуг, які входять в замовлений Турпродукт за цим Договором, а саме, що Турагент/Туроператор сплачує Замовнику Турпродукту неустойку в розмірі 0,01% від вартості ненаданих послуг, за кожен день прострочення надання відповідних послуг, але в будь-якому випадку не більше 2 000 (двох тисяч) гривень, а розмір неустойки за цим Договором має виключний характер.

Тому з цих підстав позовна вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 3 відсотки вартості туристичних послуг, які становлять 41 760,00 грн. за кожен день прострочення з 24 серпня 2019 року і до моменту повного виконання рішення суду по справі не підлягає до задоволення відповідно до ч.2 ст.625 ЦПК України.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, тощо.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Загальні правові, організаційні та соціально-економічні засади реалізації державної політики України в галузі туризму спрямовані на забезпечення закріплених Конституцією України прав громадян на відпочинок, свободу пересування, охорону здоров`я, на безпечне для життя і здоров`я довкілля, задоволення духовних потреб та інших прав при здійсненні туристичних подорожей.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року з наступними змінами та доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" встановлено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів " чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Моральні страждання завдані позивачу полягають в моральних та психічних стражданнях через неможливість відбути у запланований та оплачений відпочинок.

Пункт 5 вищевказаної постанови роз`яснює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, вказаними вище нормами права визначено підстави та порядок відшкодування моральної шкоди, завданої споживачу туристичного продукту.

Моральні страждання позивача завдані безпосередньо відповідачем, оскільки усі плани на подорож було зруйновано невиконанням суб`єктом туристичної діяльності своїх обов`язків.

Враховуючи глибину та тривалість моральних страждань позивача, порушення режиму життя, втрату можливості повноцінного відпочинку, а також виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог частини першої статті 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 78,79,80,81 ЦПК України встановлені вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Суд визнає, що представник позивача частково довів правомірність своїх вимог, натомість представника відповідача в обґрунтування своїх заперечень не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження спростування письмових доказів наданих представником позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,137,141,263,264,265,268,

273,354 ЦПК України, ст.ст.11,22,96,511,528,526,529,550,552,610,611,624,625,

629,901,902 ЦК України, ст.ст.295,297 ГК України, Законом України «Про туризм», суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел профешнл груп», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізична особа підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення збитків, пені та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «»Тревел профешнл груп», 01004 м.Київ, вул.Велика Васильківська, 9/2 офіс 67, на користь ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 : збитки в розмірі 41 760,00 грн.; пеню в розмірі 2 (дві) тисячі грн.; компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел профешнл груп», 01004 м.Київ, вул.Велика Васильківська, 9/2 офіс 67, судовий збір в розмірі 1921,00 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «»Тревел профешнл груп», 01004 м.Київ, вул.Велика Васильківська, 9/2 офіс 67, .

Третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 .

Суддя :