Ухвала

23 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 607/13114/18

провадження № 61-22313 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаним позовом, у якому просили стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 48 941,05 грн; стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 60 000,00 грн, яка складається із 20 000,00 грн спричиненої пошкодженням її майна та 40 000,00 грн внаслідок протиправної поведінки відносно її чоловіка; стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 48 941,05 грн страхового відшкодування, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн моральної шкоди. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2019 року змінено, зменшено суму стягнення з 48 941,05 грн до 48 541,05 грн.

У грудні 2019 року до Верховного Суду ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подало касаційну скаргу на судові рішення попередніх інстанцій, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивачі її визначили у грошовому вимірі.

Ціна позову у цій справі становить 158 941,05 грн, яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону за ціною позову.

За змістом підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» посилається на те, що справа є малозначною, однак касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань порядку здійснення страхового відшкодування, оскільки в судових рішеннях убачається неоднозначність судової практики з приводу застосування підпункту 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Верховний Суд, перевіривши ці доводи, вважає їх необгрунтованими, оскільки правомірність відмови у виплаті страхового відшкодування через порушення потерпілим обов`язку збереження майна у пошкодженому стані до огляду страховиком оцінюється у кожному конкретному випадку в залежності від того, чи призвели такі дії до неможливості встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Наведені заявником судові рішення у справах №№ 570/1668/16-ц, 405/5159/15, 761/44196/17, 522/6853/16-ц, 501/212/17, 758/2874/16-ц стосуються інших фактичних обставин, де факт ДТП, причини та обставини її настання визначались преюдиційними постановами суду або спільним повідомленням учасників ДТП, а в цій справі факт, причини ДТП та розмір шкоди встановлено оскаржуваним судовим рішенням.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к спрямовано судову практику на загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановленняобставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру.

Доводи касаційної скарги фактично підтверджують незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями та не свідчать про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Одночасно роз`яснюємо вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» згідно з яким, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування майнової (матеріальної) та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь