КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 22-ц/824/9375/2019 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Колдіна О.О.

Унікальний №752/22111/18 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

31 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі, - ПАТ «Укрсоцбанк»), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, від 31 жовтня 2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 24859 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми заборгованості за кредитним договором за період з 11 вересня 2015 року по 11 вересня 2017 року в загальному розмірі 124 472,56 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з порушенням вимог закону, оскільки сума заборгованості за Кредитним договором № 380/1144/08-А від 18 квітня 2008 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 не є безспірною. На даний час виконавчий напис знаходиться на виконання у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Татарченка В.В., постановою якого від 10 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57175182.

07 листопада 2018 року приватним виконавцем Татарченком М.М. описано та арештовано майно боржника.

Представник позивача вважає, що в ході проведення виконавчих дій за виконавчим написом, який оспорюється, може бути вилучено та реалізовано належне ОСОБА_1 майно, що призведе до порушення її майнових прав, у зв`язку з чим вжиття заходів забезпечення позову є необхідним.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим написом від 31 жовтня 2017 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованим за № 24859 щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором № 380/1144/08-А від 18 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 до розгляду справи по суті.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що ухвала підлягає скасуванню, так як прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, є такою, що грубо порушує його права. Просило суд скасувати оспорювану ухвалу.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилалось на те, що 18 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 договір кредиту, за яким банком надано ОСОБА_1 кредит на загальну суму 148 192 грн. зі сплатою 14% річних, які позичальник повинен повернути до 17 квітня 2015 року. Також 18 квітня 2018 року укладено договір відновлюваної кредитної лінії, за яким банком надано позичальнику кредит в межах 13 680 грн. зі сплатою 18% річних, які ОСОБА_1 повинна була повернути до 17 квітня 2015 року. В якості додаткового забезпечення виконання кредитних зобов`язань між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 18 квітня 2008 року укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язався перед апелянтом солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору. Виконання забезпечено предметом застави - транспортним засобом марки «MITSUBISHI», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1

Станом на 29 жовтня 2015 року ОСОБА_1 умови договору не виконала. ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. для вчинення виконавчого напису з метою стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції задовольняючи заяву ОСОБА_1 , виходив виключно з матеріальних інтересів позивача, не зважаючи на те, що така ухвала зробить неможливим повернення грошових коштів для апелянта. Дії ОСОБА_1 в частині подачі заяви про забезпечення позову є створенням перешкод для ПАТ «Укрсоцбанк» в процесі процедури виконавчого провадження. Оскаржувана ухвала порушує майнові інтереси ПАТ «Укрсоцбанк», так як наслідки її застосування, зроблять неможливим виконання Виконавчого напису. ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання по кредитному договору та вчиняє перешкоди для ПАТ «Укрсоцбанк», який в свою чергу належним чином виконує свої зобов`язання та відстоює свої права у встановленому законом порядку.

Учасники процесу в судове засідання не з'явились, повідомлялись судом належним чином про дату, час, і місце розгляду справи по суті, причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В своєму позові позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 31.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований за №24859, про стягнення з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми заборгованості за кредитним договором за період з 11.09.2015 року по 11.09.2017 року в загальному розмірі 124 472,56 гривень.

08.11.2018 року представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, який оскаржується в судовому порядку.

Свою заяву представник позивача обґрунтував тим, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з порушенням вимог закону, оскільки сума заборгованості за кредитним Договором № 380/1144/08-А від 18.04.2008 року, укладеним між АКБ СР «Укрсоцбанк» та позивачем є безспірною.

Виконавчий напис знаходиться на виконання у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Татарченка В.В., постановою якого від 10.09.2018 року відкрито виконавче провадження №57175182.

07.11.2018 року приватним виконавцем Татарченком М.М. описано та арештовано майно боржника.

Крім цього, виконання забезпечено також предметом застави - транспортним засобом марки «MITSUBISHІ», 2008 року випуску, який належить позивачу на праві власності.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що зважаючи на те, що в позовній заяві ставиться питання про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, однак, за даним виконавчим написом відкрито виконавче провадження, в ході якого може бути вилучено та реалізовано майно позивача до вирішення питання щодо правомірності звернення на нього стягнення шляхом вчинення виконавчого напису, то заява представника позивача про забезпечення позову є обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чуловським В.А. проводяться дії в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №24859 від 31.10.2017 року щодо стягнення заборгованості з позивача на користь відповідача.

Оскільки законом чітко передбачено такий спосіб забезпечення позовних вимог, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно задовольнив заяву.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача стосовно того, що суд першої інстанції виходив виключно з матеріальних інтересів позивача, не зважаючи на те, що така ухвала зробить неможливим повернення грошових коштів для апелянта.

Оскільки між сторонами виник спір, щодо правомірності виконавчого напису, то забезпечення позову є гарантією виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Оскільки спосіб захисту обраний позивачем передбачений законом, так як і спосіб забезпечення позову, то колегія суддів не може погодитись з апелянтом, що забезпечення позову є створенням перешкод для ПАТ «Укрсоцбанк» в процесі процедури виконавчого провадження.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2019 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль