Справа № 386/791/19
Провадження № 2-о/386/27/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Гут Ю. О.

з участю: секретаря судового засідання Корніцькій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - Голованівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області , про встановлення факту смерті

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 звернувся до суду в інтенресах заявника ОСОБА_2 з зазначеною заявою про встановлення факту смерті. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра заявника ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник вказує, що він звернувся до Голованівського районного відділу державної рестрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області маючи в наявності свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , яке видане 01 квітня 2019 року, відділом запису актів громадського стану Нахімовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя. Про те Голованівський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області відмовив в реєстрації смерті ОСОБА_3 з причин відсутності підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України на підставі, наданого свідоцтва про смерть виданного відділом запису актів громадського стану Нахімовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя.

Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті померлої особи, з метою оформлення спадщини.

Просить встановити факт смерті рідної сестри заявника, громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, Кіровоградської області Голованівського району с.Давидівка, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Севастополь, АР Крим.

Ухвалою суду від 27.08.2019 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, за винятком положень щодо змагальності і меж судового розгляду та призначено до судового розгляду по суті.

Представник заявника та заявник в судове засідання не з`явились, в поданій до суду заяві вказали, що просять справу розглянути в їх відсутність.

Представник заінтересованої особи Голованівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області до суду не з`явився, наддав до суду заяву про розгляд справи в відсутності представника ДРАЦС.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України, за нормами якої, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

В судовому засіданні встановлено, що заявник та ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 03.06.2019 Голованівським районим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 5) та копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 виданого Полонистською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області 12.02.1960 (а.с.8).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть сестра заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Севастополь Російської Федерації, свідцтво про смерть видане 01 квітня 2019 року, відділом запису актів громадського стану Нахімовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя (а.с.7).

Згідно повідомлення Голованівського районного відділу ДРАЦС від 01.08.2019 року № 452-145-04-06 , заявнику роз`яснено, що предявлене свідоцтво про смерть , видане на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому у проведенні державної реєстрації смерті відмовлено (а.с. 10).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наведені документи відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до частин 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Не може вважатись легітимним на території України свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Проте, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з частинами 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть ОСОБА_3 у м. Севастоль, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Статтею 17 частиною 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Вказаний факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для подальшого оформлення спадщини. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території Республіки Крим.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 258, 259, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - Голованівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області , про встановлення факту смерті - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті рідної сестри ОСОБА_2 , громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, Кіровоградської області Голованівського району с.Давидівка, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Севастополь, АР Крим.

Місце фактичного проживання заявника ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до Голованівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гут Ю. О.