Єдиний унікальний номер 219/1368/18 Номер провадження 22-ц/804/1986/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Агєєва О.В., Соломахи Л.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Розпутько Я.О.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 219/1368/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, про відшкодування шкоди за апеляційною скар-гою відповідача ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2019 року (суддя першої інстанції Погрібна Н.М.), -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донець-кої області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 30 жовтня 2017 року о 18.00 годин в місті Бахмут Доне-цької області на перехресті вулиць Чайковського та Корсунського, відповідач, рухаючись на транс-портному засобі ЗАЗ 110380 номерний знак НОМЕР_1 по другорядній дорозі не надав перевагу в русі автомобілю NISSAN номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі та скоїв ДТП.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притяг-нуто до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з тим, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , не був застрахований, а само-го відповідача за це правопорушення притягнуто до адміністративної відповідальності, питання від-шкодування збитків нанесених йому у результаті ДТП, яке мало місто на перехресті вулиць Чайков-ського - Корсунського в місті Бахмут Донецької області 30 жовтня 2017 року позивач вирішив розг-лянути у судовому порядку.

Відповідно Звіту про оцінку № 17-326 від 20 листопада 2017 року вартість відновлювальних робіт NISSAN ALMERA номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу, становить 70 526 грн. 65 коп., з яких вартість матеріальних збитків складає 48 577 грн. 95 коп., вартість оцінки експерта складає 900 грн. Загальна вартість понесених ним збитків складає 71 426 грн. 65 коп., яку він просив стягнути з відповідача. Просив також вирішити питання понесених судових витрат.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкоду-вання шкоди задоволені у повному обсязі.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2018 року скасо-вано заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2018 року у даній справі на підставі заяви відповідача ОСОБА_1 .

Згідно ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2019 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві.

27 травня 2019 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з урахуванням відновлювальних робіт 70 526 грн. 65 коп. та вартість оплати за проведення оцінки у сумі 900 грн. 00 коп., всього 71 426 грн. 65 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаю-чись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2019 року та ухвалити нове рі-шення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом помилково, без врахування фізичного зносу ав-томобіля, всупереч звіту про оцінку вартості заподіяної шкоди стягнуто з нього на користь позивача не вартість заподіяної шкоди з урахуванням фізичного зносу автомобіля, яка складає 48 577 грн. 95 коп., а вартість відновлювального ремонту, який передбачає відновлення фізичного зносу автомобіля 70 526 грн. 27 коп. На думку відповідача, фізичний знос автомобіля не перебуває в причинному зв`язку з його діями, не відноситься до заподіяної ним шкоди і тому обов`язок по відшкодуванню фі-зичного зносу не може бути покладено на нього.

Крім того, посилаючись на положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначив про обов`язковість страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відпо-відності до ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, за-значених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі заподіяння шкоди транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову від-повідальність, шкоду відшкодовує МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відповідно п.п «а» п. 41.1 ст. 41 вказаного Закону. В порушення чинного законодавства суд першої інстанції пи-тання про залучення МТСБУ до участі у справі в якості співвідповідача не вирішив та прийняв пе-редчасне рішення про стягнення з нього шкоди у повному розмірі.

Письмові відзиви на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 позивачем та третіми особами на час розгляду справи не надані.

Частиною 3 ст. 360 ЦПК України визначено, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неу-переджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту пору-шених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_2 , представник позивача Топчийов Є .В. , представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві і третя особа ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені.

Судові повістки - повідомлення про розгляд справи 27 серпня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Топчийов Є.В. отримав 12 серпня 2019 року, третя особа Управління вико-навчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві - 12 серпня 2019 року відповідно (а.с. 229, 230, 231).

Представником позивача адвокатом Топчийовим Є.В. до апеляційного суду надано заяву, в якій від просить розглядати справу у його відсутність. Зазначає, що не погоджується з апеляційною скаргою відповідача та просить рішення Артемівського міськрайонного суду від 27 травня 2019 року залишити без змін (а.с. 219).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та третіх осіб, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій-ної скарги, судова колегія дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що 30 жовтня 2017 року о 18.00 годин в місті Бахмут Донецької області на перехресті вулиць Чайковського та Корсунського, водій ОСОБА_1 , рухаючись на транспортному засобі ЗАЗ 110380-40, номерний знак НОМЕР_1 , по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю NISSAN номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі, та скоїв ДТП.

Вказані обставини і вина ОСОБА_1 підтверджуються постановою Артемівського міськра-йонного суду Донецької області від 05 грудня 2019 року у справі № 219/12268/17 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка набрала законної сили (а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_1 на підставі технічного паспорту НОМЕР_3 від 28 серпня 2007 року керував автомобілем ЗАЗ 110380-40, номерний знак НОМЕР_1 , яким його забезпечив Фонд соціа-льного страхування України як особу, яка має інвалідність (а.с. 163).

Звітом про оцінку № 17-326 від 20 листопада 2017 року визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля NISSAN ALMERA номерний знак НОМЕР_2 з технічної точки зору, 70 526 грн. 65 коп. з НДС, розмір матеріальної шкоди спричиненої володільцю автомобіля NISSAN ALMERA номерний знак НОМЕР_2 визначено 48 577 грн. 95 коп. (а.с. 7-12).

Власником автомобіля NISSAN ALMERA номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5 зворот).

Вартість проведення експертного дослідження становить 900,00 грн. та підтверджується актом прийму передачі робіт № ОУ-170326 від 20 листопада 2017 року (а.с. 12 зворот).

Вирішуючи питання про відшкодування завданої шкоди позивачу, суд першої інстанції, оціни-вши докази, дійшов висновку, що, оскільки відповідач володів транспортним засобом на відповідній правовій основі, він має нести відповідальність за завдану ним шкоду. Тому вимоги ОСОБА_2 про задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 70 526 грн. 65 коп., що складається з вартості відновлювального ремонту (з технічної точки зору) автомобіля NISSAN номерний знак НОМЕР_2 , а також вартості складення висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста в сумі 900 грн. підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані, доведені належним чином та не спростовані відповідачем.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Згідно з частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, викорис-тання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, ді-ями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її за-вдала.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вказану відповідальність несе особа, з вини якої завдано шкоду, тобто відповідач ОСОБА_1 , оскільки його винними діями позивачу спричинена матеріальна шкода.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу внаслідок якої на-стає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподія-ну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і та-кої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реаль-ної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для від-новлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідаль-ність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодуван-ня завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що, оскільки відповідач на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом, керував транспортним засобом без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, він має нести відповідальність щодо відшкодування шкоди майну позивача ОСОБА_2 у розмірі вартості відновлювального ремонту у розмірі 70 526 грн. 65 коп. при ринковій вартості автомобіля 174 649 грн.

Таким чином довід апеляційної скарги щодо невірного визначення судом першої інстанції роз-міру відшкодування шкоди є необґрунтованим.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на п.п «а» п. 41.1 ст. 41 Закону Украї-ни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспор-тних засобів», зазначає, що, оскільки він не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, су-дом першої інстанції в порушення чинного законодавства України не вирішено питання про залучення МТСБУ до участі у справі у якості співвідповідача та прийнято рішення про стягнення з відповідача шкоди у повному обсязі передчасно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел пі-двищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне зна-чення.

Згідно із підпунктом «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивіль-но-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподі-яння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до пунктів 33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування циві-льно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транс-портного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робо-чих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнахо-дження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно зі ст. 35 указаного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи ін-ша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про стра-хове відшкодування.

Відповідно до пункту 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійс-ненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкоду-вання впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

У судовому засіданні апеляційного суду відповідач підтвердив ту обставину, що з повідом-ленням про ДТП він до МТСБУ не звертався.

Таким чином, установивши, що ОСОБА_1 ні з відповідним повідомленням про ДТП, ні із заявою про страхове відшкодування у встановлений законодавством України строк до МТСБУ не звертався, причини, які б унеможливлювали вчинення ним таких дій, він суду першої та апеляційної інстанції не навів, а також не порушив питання про відновлення цього строку, з огляду на що апеля-ційний суд вважає довід апеляційної скарги про незалучення у якості відповідача МТСБУ таким, що не ґрунтується на законі.

Своєчасне звернення водія транспортного засобу, причетного до ДТП, до МТСБУ чи страхо-вика має на меті забезпечити останнім належні умови щодо встановлення реального механізму при-годи та сприяти об`єктивному вирішенню питання щодо можливості здійснення потерпілим особам страхового відшкодування.

Оскільки як позивач, так і відповідач своєчасно не звернулися до МТСБУ з відповідними по-відомленнями про ДТП, саме по собі наявність цієї події не зумовлює виникнення в останнього обов`язку по відшкодуванню матеріальної шкоди за рішенням суду, адже в цьому випадку учасники ДТП своїми діями (бездіяльністю) не забезпечили МТСБУ можливості вирішити питання про наяв-ність правових підстав для здійснення регламентної виплати.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 724/1009/16-ц.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм ма-теріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати за-вданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сто-рони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам відповідає.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в повному об`ємі з`ясував права та обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропор-ційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в усіх судових інстанціях як інвалід ІІ групи, і апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести на користь держави.

Керуючись ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2019 року зали-шити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встанов-лених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.В. Агєєв

Л.І. Соломаха

Повне судове рішення складено 27 серпня 2019 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований