Справа № 749/537/19
Номер провадження 2/749/233/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2019 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Шаповал З.О.

при секретарі Мирошниченко А.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ цивільну справу №749/537/19 за позовом ОСОБА_2 , який поданий її представником ОСОБА_1 до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з цивільним позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Вимоги мотивовані тим, що позивач є власником 3/4 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 . Іншим співвласником вищевказаного житлового будинку є ОСОБА_3 , а саме ј частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у

АДРЕСА_1. По АДРЕСА_2 позивачка проживає з 2006 року. Спочатку як квартирантка, яка винаймала житло у одинокого інваліда ОСОБА_4 , яку доглянула до смерті, а потім як власник будинку. Інший співласник - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і вже тривалий час інша ј частина будинку по АДРЕСА_1, яка є квартирою № 2 згідно технічного паспорту, пустує і в ній ніхто не проживає. В зв`язку з таким обставинами, ОСОБА_2 як власник іншої частини нерухомого майна обмежена у можливості в повній мірі володіти, користувати та розпоряджатися вказаним майном, а також позбавлена можливості приватизувати земельну ділянку по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вона вимушена звернутися до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами з метою припинення права спільної часткової власності на це майно.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, в позовній заяві просить розгляд справи провести без її участі.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позов з підстав викладених у ньому.

Представник Сновської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти позову не заперечують.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_2 є власником 3/4 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування від 25.11.2016 року. ( а.с. 11).

Власником 1/4 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою від 03.05.2019 року № 69. ( а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою від 21.05.2019 року ( а.с. 27).

Згідно копії спадкової справи № 2/1991 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , вбачається що до нотаріальної контори зверталася ОСОБА_5 із заявою щодо отримання коштів на поховання ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 вона спадщину не приймала. Інші особи із заявами щодо майна померлого ОСОБА_3 ніхто не звертався.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч.2 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

З технічного паспорту на спірний житловий будинок вбачається, що спірна частина будинку площею (3/4 частки спірного будинку) становить відокремлену частину будинку (ізольовану квартиру) з самостійним входом та комунікаціями, а тому може бути виділена позивачу як окремий об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право на виділене майно, і у випадку встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У відповідності до ч. ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Отже, наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.

З положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України вбачається, що поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Такі висновки ґрунтуються на положенні ст. ст. 15, 16, 364 ЦК України та відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року N 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Як вбачається з матеріалів справи інша частина 1/4 частки будинку належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . І вже тривалий час в даній частині будинку ніхто не проживає.

Враховуючи те, що спірна частина будинку (3/4 частки спірного будинку) становить відокремлену частину будинку (ізольовану квартиру) з самостійним входом та комунікаціями, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Суд звертає увагу, що необхідності зазначення в судовому рішенні про набуття виділеної позивачеві частки, яка перебувала в спільній частковій власності, статусу окремого об`єкту нерухомого майна є недоречним, оскільки воно стає таким в силу приписів ч.3 ст.364 ЦК України і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов- задовольнити.

Виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_2 в рахунок 3/4 частин з житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , як окремий та цілий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації, приміщення в житловому будинку під літ. А-1, а саме: № 1 кухня площею 10.5 кв.м.; № 2 житлова кімната площею 20.6 кв.м.; № 3 житлова кімната площею 8,2 кв.м.; № 4 жилова кімната площею 12.1 кв.м.; № 5 житлова кімната площею 17.4 кв.м.; № 6 санвузол площею 6.7 кв.м.; під літ. а1-1 приміщення № І - веранда площею 3.4 кв.м.; під літ. а-1 приміщення № ІІ- сіни площею 5.8 кв.м., № ІІІ комора площею 2.6 кв.м.; під літ. а2-1 приміщення № ІV веранда 4.9 кв.м., № V комора 4.3 кв.м. загальною площею 96,5 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай під літ. Б-1; навіс під літ. б-1; вбиральна під літ. В-1, припинивши її право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканці АДРЕСА_2 ) з державного бюджету України 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 517, 10 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Повний текст рішення складено 23.08.2019 року.

Суддя З.О.Шаповал