СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________________
№2/760/107/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

06 серпня 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Відповідача - адвоката Корнієнка Р.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та виселення, третя особа ОСОБА_3 .

ІI. Описова частина

В серпні 2018 року до суду з позовом до ОСОБА_2 звернулася ОСОБА_1 , яка просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою АДРЕСА_1 ), посилаючись на те, що він протягом тривалого часу без поважних на те причин постійно не проживає у вказаній квартирі.

Крім того, Позивач просила також виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та вселити його в квартиру АДРЕСА_2 , яка належить його сестрі

Мотивуючи свій позов, ОСОБА_1 пояснює, що Відповідач є її колишнім чоловіком, з яким шлюб був розірваний ще у 1988 році. Після розірвання шлюбу, як зазначає Позивач, ОСОБА_2 відмовився звільнити квартиру, залишивши в ній свої старі речі (диван та телевізор), проте на сього понад шість місяців не проживає у квартирі, фактично мешкаючи у своєї сестри за адресою: АДРЕСА_3 .

Від Відповідача до суду надійшов відзив, в якому ОСОБА_2 наполягав на тому, що позов є надуманим, він постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 вже протягом 32 років, несе частину витрат на комунальні послуги, а тому в жодному разі не може вважатися таким, що втратив право користування квартирою.

Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, у яких вона проти позову заперечувала.

У судовому засіданні Позивач визнала, що ОСОБА_2 дійсно фактично проживає у квартирі АДРЕСА_1 , в якій проживає і вона, і дійсно сплачує частину витрат на комунальні послуги. В той же час Позивач наполягала на тому, що в квартирі також проживає її син з дружиною та неповнолітнім сином, і присутність Відповідача у квартирі створює значні незручності у побуті. Відтак, свої вимоги про визнання Відповідача таким, що втратив право користування квартирою та його виселення Позивачка підтримала.

Представник Відповідача проти позову заперечував з викладених у відзиві підстав.

Третя особа до суду не з`явилася, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

15 грудня 1984 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб.

29 жовтня 1998 року зазначений шлюб був розірваний, після його розірвання Позивач взяла прізвище « ОСОБА_5 ».

Встановлено, що 07 травня 1986 року громадянці ОСОБА_6 був виданий ордер на право зайняття квартири АДРЕСА_1 , на сім`ю з трьох осіб, включаючи чоловіка - ОСОБА_2 та сина ОСОБА_7 . (а.с. 59)

Таким чином, і Позивач, і Відповідач одночасно набули право користування квартирою.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відтак, розірвання шлюбу між Позивачем та Відповідачем не впливає на право користування квартирою за умови, якщо він продовжує в ній проживати.

Статтею 71 Кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Натомість, безспірно встановлено, що Відповідач продовжує постійно проживати у квартирі АДРЕСА_1 , сплачує частину витрат на комунальні послуги.

За таких обставин позовна заява про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, з підстав наведених у ній не може вважатися обгрунтованою.

Таким же чином не підлягають задоволенню вимоги про виселення ОСОБА_2 з квартири та вселення його до квартири, наймачем якої є третя особа.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 79, 209, 212-215, 218, 223, 226 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

2.Судові витрати покласти на державу.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: інформація відсутня.

Суддя: