Дата документу 21.02.2019 Справа № 554/436/18
Провадження 2/554/623/2019
РІШЕННЯ

іменем України

21 лютого 2019 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (ціна позову: 21730,36 грн.),

встановила:

23.01.2018 позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості в сумі 21730,36 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 02.02.2012 року відповідач уклав з банком договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2017 року має заборгованість у розмірі 21730,36 грн.

Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань за кредитним договором, позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 21730,36 грн.

Ухвалою від 06.02.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження та надано строк відповідачу для надання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представник відповідача надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, просив застосувати позовну давність щодо стягнення неустойки, а також зменшити її розмір, який складає 17770,56 грн. (17619,04 грн. - несплачені відсотки за прострочену заборгованість та штраф в сумі 1510,97 грн.), оскільки він значно перевищує розмір невиконаного зобов`язання - 2448,83 грн.. Крім того, представник відповідача посилався на те, що банком при укладання кредитного договору не була надана відповідачу пам`ятка клієнта, яка є складовою укладеного договору про надання банківських послуг, банк не мав права в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки, а також до позовної заяви банком не долучено копію кредитного договору б/н від 02.02.2012 року.

10.07.2018 року представник позивача надав суду відповідь на відзив, відповідно до якої пояснив, що тарифи, зазначені в пам`ятці клієнта відповідач отримав разом з кредитною карткою у спеціальному конверті, а копія кредитного договору міститься в матеріалах справи. Також вказав, що право банку в односторонньому порядку змінювати відсоткову ставку, передбачене договором, про що повідомлено відповідача 01.09.2014 року, 01.04.2015 року, який продовжував користуватися кредитною карткою, заперечень своїх не направив. Крім того, вказав, що підстави для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені відсутні, оскільки порушення зобов`язання триває, а можливість встановити початок перебігу позовної давності відсутня. Також відсутні підстави для зменшення розміру неустойки, оскільки відповідачем не надані докази його важкого матеріального становища.

У судове засідання сторони не з`явилися, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не направляли.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 3 статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що 02.02.2012 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «Приватбанк», за змістом якої він погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умов та Правил) та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг (а.с.5).

Статтею 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з укладеним таким чином договором відповідач отримав кредитну карту на час оформлення якої за користування кредитом він повинен був сплачувати відсотки за базовою ставкою 30,00 % на рік на залишок заборгованості (а.с.7).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити відсотки.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач належним чином вказані зобов`язання не виконав.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачу станом на 31.12.2017 року нарахована позивачем заборгованість в сумі 21730,36 грн., яка складається з наступного:

2448,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

151,52 грн. - заборгованість за відсотками за правомірне користування кредитом;

17619,04 грн. - пеня за прострочення сплати заборгованості;

500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

1010,97 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 3-4).

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 31.12.2017 року виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 2448,83 грн., яка підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розділом 2.1.1.12. Умов та Правил передбачено порядок нарахування та оплати процентів та порядок погашення боргових зобов`язань. Зокрема, відповідно до пункту 2.1.1.12.6. за користування Кредитом Банк нараховує процент в розмірі, встановленому Тарифами Банка, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено пунктом 2.1.1.12.13. (а.с.7-30)

За умовами кредитного договору № б/н від 02.02.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на той самий строк.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що з 01 вересня 2014 року банком було збільшено процентну ставку до 34,80% річних, а з 01 квітня 2015 року до 43,20 % річних.

Відповідно до пункту 1.1.3.2.3. Умов та Правил банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менші як за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду, нові умови вважаються прийнятими.

Згідно з пунктом 2.1.1.5.4. Умов та Правил при незгоді зі змінами правил та тарифів банку Клієнт має право звернутися до банку для розірвання договору та погасити заборгованість.

Разом з тим, відповідно до положень статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У своїй постанові № 347/1910/15-ц від 11.10.2017 року Верховний суд України вказав, що у разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Отже, незважаючи на те, що пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів за користування кредитом, таке збільшення, з огляду на вказані приписи статті 1056-1 ЦК України та обставини справи суперечить закону.

На підставі викладеного та з урахуванням того, що дія кредитного договору була пролонгована, проценти за користування кредитом повинні були нараховуватися банком за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2017 року, виходячи з 30,00 % річних.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи те, що, відповідач, заперечуючи розмір його боргу за відсотками за правомірне використання кредитних коштів банку відповідно ст. 1054 ЦК України, свого розрахунку не надав, клопотання про проведення судової експертизи не заявив, до стягнення з відповідача підлягають відсотки в сумі 151,52 грн. за розрахунком банку.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у вигляді пені в сумі 17619,04 грн. та штрафів в сумі 500,00 грн. та 1010,97 грн. суддя зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) в один рік.

Оскільки перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку та після переривання перебіг позовної давності починається заново, останнє надходження коштів на погашення кредиту здійснено ОСОБА_1 22.05.2015 року, а банк звернувся до суду 23.01.2018 року, на час звернення позивача до суду позовна давність щодо вимоги про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені та штрафу спливла.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

З огляду зазначеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені та штрафів, строк позовної давності до яких, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, складає один рік, задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконував умови договору та своєчасно не вносив плату за користування кредитними коштами, суддя вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитом у сумі 2448,83 грн. та відсотками за користування кредитними коштами в сумі 151,52 грн.

Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає частковому відшкодуванню йому за рахунок відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 16, 257-258, 264, 267, 526, 527, 530, 610, 611, 634, 1054 ЦК України, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229,247, 259, 263-265, 268, 272-273, 274-279, 354-355 ЦПК України, суддя

ухвалила:

позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.02.2012 року у розмірі 2600,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 210,85 грн..

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Копію судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

1.Позивач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , рах. № НОМЕР_1 , МФО 305299.

2.Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко