ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1489/14-ц
Провадження № 2/210/14/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"07" серпня 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді: Ступак С.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Драгунової Я.М.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_6,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімум» про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року до Дзержинського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

04.09.2015 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог, а саме щодо суми боргу, в яких просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 1 428 700, 00 грн. (один мільйон чотириста двадцять вісім тисяч сімсот гривень), за курсом НБУ на 31.08.2015 року, з розрахунку 1 USD - 21,18 грн. (двадцять одна гривня вісімнадцять копійок), за рахунок вартості спадкового майна, що залишилось після смерті громадянина ОСОБА_5 , та одержано в натурі ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 24 січня 2011 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір позики № 2411 у сумі 65 000 доларів США. Відповідно до вказаного договору позики, позичальник ОСОБА_5 , був зобов`язаний повернути через 6 (шість) місяців кошти котрі отримав відповідно до договору позики № 2411 від 24.01.2011 року, вказаний договір було укладено в письмові формі та особисто підписаний позичальником в присутності свідків.

26 вересня 2011 року ОСОБА_5 , котрий є позичальником - помер.

На час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , спільно із спадкодавцем постійно проживала мама - ОСОБА_3 , яка відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Позивач по справі ОСОБА_1 звернувся до Четвертої державної нотаріальної контори у м. Кривому Розі, з проханням прийняти та повідомити ОСОБА_3 про його вимогу претензію, ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд його задовольнити.

17.10.2017 року за клопотанням представника відповідача, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімум» ().

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Відповідач по справі ОСОБА_3 у судовому засіданні присутня не була, представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 присутня у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, у зв`язку з тим, що позивачем по справі не взято до уваги, що смерть особи породжує виникнення не тільки правовідносин між спадкоємцями, а й питання дій кредитів спадкодавця. Представник відповідача зазначила, що позивач в позові зазначає, що за життя спадкоємцю належали: трьохкімнатна квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль Jeep Grand Cherokee, проте позивачем не взято до уваги, наявність інших кредиторів та відсутність майна, яке б безперешкодно належало б спадкодавцю, оскільки: квартира знаходиться в іпотеці, на підставі договору іпотеки посвідченому приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко І.М. 12.07.2013 року за № 991, де боржником є ТОВ «Оптимум», іпотекодержатилем (кредитором) ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», а іпотекодавцем (майновим поручителем) ОСОБА_5 , а автомобіль Jeep Grand Cherokee знаходиться в заставі, оскільки по ньому не виплачена розстрочка по кредитному договору з Першим Українським Міжнародним Банком. На підставі чого, представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що вимоги позивача з приводу стягнення заборгованості з спадкодавця є незаконними, оскільки вказана вимога не передбачена нормами чинного законодавства, окрім того, право вимоги кредиторів до спадкоємця та обов`язок спадкоємця задовольнити такі вимоги в межах прийнятої спадщини не встановлюють солідарність зобов`язання, кожен кредитор виступає окремо, і задоволення спадкоємцем вимог одного з них у повному обсязі за рахунок прийнятого у спадщину майна фактично може позбавити інших кредиторів можливості задовольнити свої вимоги.

Окрім того, представник відповідача ОСОБА_6 зазначила, що позивачем ні чим не доведено наявність заборгованості у ОСОБА_5 перед ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

24 січня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений Договір займу №2411, згідно якого ОСОБА_5 взяв в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 65 000 доларів США., які зобов`язувався повернути в повному обсязі через 180 днів з моменту отримання грошових коштів (а.с.5)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією Свідоцтва по смерть серії НОМЕР_1 , виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.10)

За клопотанням відповідача 21 листопада 2014 року судом було призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Сектору № 10 Відділу техніко-криміналістичного забезпечення ОВС науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Дніпропетровській області. (а.с.102)

22 січня 2015 року на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, у зв`язку з некоректно поставленими питаннями експерту та в зв`язку з відсутністю достатньої кількості вільних зразків почерку ОСОБА_5 (а.с.105-107)

14 грудня 2015 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за клопотанням позивача по справі, призначено посмерту судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при ГУМВС України у Дніпропетровській області та провадження у справі зупинено до отримання судом висновку експерта (а.с.128-129).

Відповідно до Висновку експерта від 19.01.2016 року №58/04-87 по вказаній цивільній справі, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 , розташований в нижній лівій частині договору позики від 24.01.2011 року та в графі «Підпис» на зворотній стороні документу придатні для ідентифікації виконавця. Відповідно до п.7 ст.53 ЦПК України, питання: «Чи є підписи зазначені в договорі оригінальними та чи належать вони ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи вони виконані іншою особою», не вирішувалося, зважаючи на те, що дане питання поставлено не коректно і потребує редагування у відповідності з переліком питань, що вирішуються в рамках почеркознавчої експертизи і які наведено у науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом МЮ України від 08.10.1998 року №53/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5). Підписи від імені ОСОБА_5 , розташовані в нижній лівій частині договору позики від 24.01.2011 та на його зворотній стороні в графі «Підпис», виконанні ОСОБА_5 . Відповідно до п.6 ст.53 ЦПК України, питання: «Яким чином виконані підписи ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в договорі займу №2411 від 24.01.2011?», не вирішувалося зважаючи на те, що дане питання може бути вирішене лише в рамках технічної експертизи документів і не відноситься до компетенції експерта-почеркознавця. Яких-небудь ознак технічної підробки (вдавленості, копіювання, олівцевої підготовки) та ознак нанесення досліджуваних підписів за допомогою копіювально-розмежувальної техніки не виявлено. Відповідно до п.12 ст.53 ЦПК України, питання «Чи можуть бути виконані записи свідків, їх прізвища, ініціали, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1?» не вирішувалося, зважаючи на відсутність достатньої кількості співставлених за складом та змістовною наповненістю вільних зразків почерку ОСОБА_5 . Відповідно до п.6 ст.53 ЦПК України, питання: «Чи можливо встановити строк давності складання записів в договорі: а саме «Договір займу №2411 м. Кривий Ріг», 24 січня 2011 року» текст п.8, п.1 договору «шістдесят п`ять тисяч доларів США», якщо так, то в який період могли з`явитись записи, при складанні договору, або після його складання?», не вирішувалося зважаючи на те, що дане питання може бути вирішене лише в рамках технічної експертизи документів і не відноситься до компетенції експерта-почеркознавця (а.с.144-149)

15 лютого 2016 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, провадження по цивільній справі було відновлено, у зв`язку із надходженням до суду повідомлення про проведення експертизи.

17 жовтня 2017 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімум» ().

21 червня 2017 року за клопотанням представника відповідача призначено повторної судово-почеркознавчої експертизи та про призначення судової технічної експертизи Договору позики №2411 від 24.01.2011 року, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Провадження по справі зупинено до отримання судом висновку експерта (а.с .193 - 194)

Відповідно до Висновку повторної судово-почеркознавчої експертизи №13342 від 30.11.2017 року по вказаній справі, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_5 у «Договоре займа» № 2411 від 24.01.2011, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розташовані: у лівому нижньому куті лицьового боку документа та у п. 10 «СТОРОНЫ», в рядку «Подпись» на зворотному боці документа, виконані ОСОБА_5 . Рукописний запис « ОСОБА_5 » у «Договоре займа» № 2411 від 24.01.2011, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , розташовані: у п. 10 «СТОРОНЫ», в рядку «Подпись» на зворотному боці документа, виконані ОСОБА_5 . Ознаки, що свідчать про виконання зазначеного досліджуваного рукописного запису навмисно зміненим почерком відсутні. (а.с.209-213)

Крім того, відповідно до Висновку судово-технічної експертизи документів №13492/4810/4811 від 07.03.2018 року по вказаній справі, встановлено: Досліджувані підписи від імені ОСОБА_5 на першій та другій сторінках наданого договору позики №2411 від 24.01.2011, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 97), виконанні пишучими вузлами кулькових ручок, стрижні яких заправлені пастами; Досліджувані підписи від імені ОСОБА_5 на першій та другій сторінках наданого договору позики №2411 від 24.01.2011, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 97), виконанні без попередньої технічної підготовки; Встановити, чи виконані підписи від імені ОСОБА_5 на першій та другій сторінках наданого договору позики №2411 від 24.01.2011, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 97), в один і той же період часу або різні не представляється можливим через відсутність в Харківському НДІСЕ спеціального обладнання; Встановити, чи виготовлені перша та друга сторінки наданого договору позики №2411 від 24.01.2011, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 97), в один і той же або різний час не представляється можливим з причин, що наведені у дослідницькій частині висновку; При виготовлені першої та другої сторінок наданого договору позики №2411 від 24.01.2011, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 97), монтаж за допомогою комп`ютерної або копіювально - розмножувальної техніки не застосувався. (а.с. 224-228)

Статтею 12 ЦПК України, закріплений принцип змагальності сторін цивільному судочинстві, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно ст.ст. 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статті 1281 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Одночасно у статті 1282 ЦК України зазначається, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст.625 цього Кодексу визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

29 січня 2014 року ОСОБА_1 подав до четвертої державної нотаріальної контори у м. Кривому Розі, у якій була відкрита спадкова справа після померлого ОСОБА_5 , претензію кредитора, в якій повідомив про отримання ОСОБА_5 від нього в борг, грошових коштів в розмірі 65 000 доларів США., які йому не повернуті, та просив довести до відому спадкоємців про наявність зазначеної претензії і вимогу про сплату йому зазначеної суми. (а.с. 13, 62)

Відповідач та його представник не надали суду доказів того, що вартість майна, одержаного у спадщину, менша суми позики, отриманої ОСОБА_5 . Тому, суд критично відноситься до заперечень Відповідача, стосовно відстуності

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з ОСОБА_3 , як спадкоємця ОСОБА_5 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають стягненню грошові кошти за Договором позики борг у сумі 1 428 700, 00 грн. (один мільйон чотириста двадцять вісім тисяч сімсот гривень), за курсом НБУ на 31.08.2015 року, з розрахунку 1 USD - 21,18 грн. (двадцять одна гривня вісімнадцять копійок), за рахунок вартості спадкового майна, що залишилось після смерті громадянина ОСОБА_5 , та одержано в натурі ОСОБА_3 , а також понесені судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 202, 207, 509, 510, 525, 526, 625, 626, 629, 1046, 1047, 1049, 1051, 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімум» про стягнення боргу кредитором спадкодавця -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , борг у сумі 1 428 700, 00 грн. (один мільйон чотириста двадцять вісім тисяч сімсот гривень), за курсом НБУ на 31.08.2015 року, з розрахунку 1 USD - 21,18 грн. (двадцять одна гривня вісімнадцять копійок), за рахунок вартості спадкового майна, що залишилось після смерті громадянина ОСОБА_5 , та одержано в натурі ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , судові витрати по справі, судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 16 серпня 2019 року.

Суддя: С. В. Ступак