233 № 233/5051/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа - Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якого діяла ОСОБА_2 , звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту родинних відносин обґрунтовуючи її наступними обставинами. Заявник є племінником ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 остання померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно, у тому числі на недоотриману пенсію. Заявник звертався до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки ОСОБА_3 померла на тимчасово окупованій території та необхідно у судовому порядку встановити родинні відносини між заявником та померлою, оскільки відсутнє свідоцтво про народження ОСОБА_4 . Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факту того, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_3 .

Представник заявника ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заяву (а.с.31).

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, заперечень з приводу заявлених вимог не надав.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Горлівка, Донецької області. Відповідно до Довідки УСЗН Костянтинівської міської ради від 04.10.2017 року № є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3-7).

Згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 11.07.2018 року, матір`ю заявника ОСОБА_1 є ОСОБА_5 (а.с.10). Зміна прізвища матері заявника з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 » підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про дошлюбне прізвище № 6 від 18.06.2019 року, згідно його ОСОБА_8 , 1928 року народження, 13 лютого 1958 року уклала шлюб із громадянином ОСОБА_9 та обрала прізвище чоловіка « ОСОБА_9

Мати заявника ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Горлівка, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 11.05.2005 року (а.с.18).

Згідно паспорту громадянки України ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у ст. Лутугіно, Успенського району, Луганської області, проживала у АДРЕСА_2 (а.с.13). Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_8 від 17.06.1955 року, дошлюбним прізвищем ОСОБА_3 також було « ОСОБА_3 » (а.с.9).

Відповідно до Акту про встановлення фактичного проживання від 01.06.2019 року, складеному представниками житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання ОСОБА_3 , остання з 2017 року до самої смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала разом із своїм племінником ОСОБА_1 , знаходилась на його утриманні, оформила на нього документи на квартиру (а.с.19).

Судом також оглянуті надані заявником на підтвердження заявлених вимог свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка від 08.02.2018 року НОМЕР_9; медична довідка про причину смерті ОСОБА_3 №117 від 07.02.2018 року, згідно якої причиною смерті ОСОБА_3 стало злоякісне новоутворення нижньої долі лівої легені; документи про поховання ОСОБА_3 , оформлені на заявника; родинні фотознімки заявника із тіткою та іншими родичами (а.с.14-17,20-21).

Даючи оцінку допустимості вищезазначених доказів, як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

З метою оформлення факту смерті ОСОБА_3 заявник звертався до Бахмутського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану, але йому було відмовлено згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті №16.14.-151/24 від 18.06.2019 року (а.с.12).

В силу вимог ч.ч.1-2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заявник ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відсутність доказів родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перешкоджає заявнику оформити факт смерті останньої, отримати належні кошти у пенсійному фонду та вступити у права спадкування. Підтвердити факт родинних відносин між вказаними особами в інший спосіб, ніж судовий, неможливо.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 293, 315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа - Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Горлівка, Донецької області, паспорт серії НОМЕР_6 виданий 28 серпня 1997 року Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, є рідним племінником ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у ст. Лутугіно, Успенського району, Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя