ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року

м. Харків

справа № 642/5715/18

провадження № 22-ц/818/2719/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

відповідач: ОСОБА_4 ,

третя особа: Харківська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Харківська міська рада про знесення будівель, відновлення меж земельної ділянки за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року в складі судді Бородіної О.В.,

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просив зобов`язати ОСОБА_5 , ОСОБА_4 знести (демонтувати) частину даху будинку АДРЕСА_1 та інші будівельні конструкції, господарські споруди зазначеного домоволодіння, які розташовані більше 1,0 м. від найбільше виступаючої будівельної конструкції (стіни) даху до сусідньої межі домоволодіння АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідачів відновити повністю межу між суміжними домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , звільнивши земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_1 господарських (будівельних) споруд.

До відкриття провадження у справі позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просив у якості забезпечення позову вжити заходів шляхом заборони відповідачам ОСОБА_6 , ОСОБА_4 реконструювати (проводити будівельні роботи) даху будинку АДРЕСА_1 та виконувати будь-які інші будівельні роботи на відстані до сусідньої межі будинку АДРЕСА_1 від найбільш виступаючої конструкції 1,0 м. відповідно до пункту 3.25 ДБН 360-92** «Планування та забудова міських і сільських поселень».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Харківська міська рада про знесення будівель, відновлення меж земельної ділянки відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на її незаконність та необґрунтованість, просить вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішенням, яким задовольнити заяву про забезпечення позову та стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь позивача судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, дійсно призведе до втручання у право власності відповідачів, однак висновок суду першої інстанції про те, що такі заходи порушать баланс інтересів є безпідставними, оскільки будівництво даху буде порушувати законні права позивача. Можлива шкода, яку можуть завдати відповідачі перевищує наслідки забезпечення позову.

Вказує, що продовження відповідачем дій по реконструкції даху та захопленню належної позивачу земельної ділянки, створить для останнього незручності у вигляді потрапляння дощових вод, а в подальшому талих вод та снігу на належну йому земельну ділянку, що може призвести до постійного руйнування елементів благоустрою на земельній ділянці позивача.

У зв`язку з чим, вважає необґрунтованим твердження суду першої інстанції щодо того, що позивачем не наведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Зазначив, що оскаржувана ухвала не відповідає ст.ст. 2, 10, 263 ЦПК України, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Проте з таким висновком суду першої інстанції судова колегія не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто, забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

У заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони відповідачам ОСОБА_6 , ОСОБА_4 реконструювати (проводити будівельні роботи) дах будинку АДРЕСА_1 та виконувати будь-які інші будівельні роботи на відстані до сусідньої межі будинку АДРЕСА_1 від найбільш виступаючої конструкції 1,0 м. відповідно до пункту 3.25 ДБН 360-92** «Планування та забудова міських і сільських поселень» є необхідним і обґрунтованим, оскільки існують обґрунтовані ризики, які виражені у продовженні відповідачами дій по реконструкції даху та захопленні належної позивачу земельної ділянки, що створює для останнього незручності у вигляді потрапляння дощових вод, а у подальшому талих вод та снігу з даху будинку відповідачів на земельну ділянку позивача, що може призвести до постійного руйнування частини елементів благоустрою та території, частина земельної ділянки позивача, вздовж даху будинку №16 не буде раціонально використовуватись останнім, у зв`язку з впливом на неї атмосферних опадів з даху будинку № АДРЕСА_1 , штучного зменшення земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 і як наслідок порушення права володіння та користування захопленою ділянкою.

Матеріали справи свідчать, що предметом розгляду у справі є спір з приводу знесення будівель, відновлення меж земельної ділянки.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_7 пояснила, що вони дійсно здійснюють реконструкцію даху свого будинку, в результаті якої дах змінюється та стає вищим.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що існує обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням встановлених судом обстави колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням обставин справи, предмету спору, характеру спірних правовідносин, завдань цивільного судочинства та забезпечення рівності прав і охоронюваних законом інтересів сторін достатнім для забезпечення позову у даному випадку є такий вид забезпечення позову як заборона відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_4 реконструювати (проводити будівельні роботи) дах будинку АДРЕСА_1 .

Що стосується заяви про забезпечення позову в частині заборони виконувати будь-які інші будівельні роботи на відстані до сусідньої межі будинку АДРЕСА_2 від найбільш виступаючої конструкції 1,0 м. відповідно до пункту 3.25 ДБН 360-92** «Планування та забудова міських і сільських поселень», то в цій частині колегія суддів не вбачає, підстав для забезпечення позову, оскільки ці вимоги є неконкретними .

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374 ч.1п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відповідачам ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) , ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) реконструювати (проводити будівельні роботи) дах будинку АДРЕСА_1

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 серпня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко