Справа № 569/3204/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про скасування ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України,-

В С Т А Н О В И В :

08 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою, в якій просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 07 квітня 2016 року, якою подання державного виконавця задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_1 , що мешкає у АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України.

В судове засідання заявник не з"явився.

Представник заінтересованої особи в судове засідання подав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника ДВС, додатково вказав, що відділ ДВС не підтримує заяву ОСОБА_1 , та заперечує проти її задоволення, оскільки станом на сьогоднішній день зобов"язання покладені на боржника згідно виконавчого провадження не виконані, а тому відсутні підстави для скасування ухвали.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено наступне.

На виконанні Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження з виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2015 року про стягнення 18 350 доларів СПІА та 6 639 євро заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Ухвалою Рівненського міського суду від 07 квітня 2016 року подання державного виконавця задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_1 , що мешкає у АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України.

Пункт 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов"язань.

Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 21.01.1994 року громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом.

Відповідно до п.2 ст.6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов"язань, але лише до моменту виконання зобов"язань, або розв"язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов"язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Як зазначено в ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров"я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochevv.Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід памятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з"ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Схожі висновки ЄСПЛ ще раніше зробив у справі "Ігнатов проти Болгарії" ("Ignatov v. Bulgaria", 02.07.2009), де неможливість судового оскарження тривалого обмеження указаного вище права людини, що полягало у забороні видачі закордонного паспорту, була визнана порушенням ст.2 Протоколу до Конвенції та ст. 13 Конвенції.

У справі "Хлюстов проти Росії" ("Khlyustov v. Russia" від 11.07.2013 року) ЄСПЛ застосував указані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон у зв"язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі ЄСПЛ визнав порушення ст.2 Протоколу №4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано "автоматично", тобто лише у зв"язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, та без належного обґрунтування з урахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Застосовуючи зазначені стандарти до цієї справи, суд звертає увагу на те, що стаття 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" передбачає можливість тимчасового обмеження права громадянина України, який має паспорт, на виїзд за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов"язань.

Суд вважає, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

З погляду на словосполучення "ухилення від виконання зобов"язань, покладених судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи)", вжите у пункті 5 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", означає з об"єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов"язків. У зв"язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Встановлення наявності зобов"язання у боржника, в даному випадку грошового зобов"язання щодо сплати заборгованості, та факту ухилення останнього від його виконання (бездіяльність, свідоме невиконання зобов"язання), дозволяють при вирішенні подання керуватись положеннями частини другоїстатті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України", згідно з якою громадянинові України, який має паспорт для виїзду за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо такий громадянин ухиляється від виконання зобов"язань покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобов"язань.

Судом встановлено, що державним виконавцем було продано через електронні торги належний ОСОБА_1 автомобіль "Міni Cooper S" кабріолет - В, за ціною продажу 379 980 грн., що стверджується копією акту державного виконавця про проведення електронних торгів від 05.10.2015. Частина коштів перерахована стягувачу ОСОБА_2 в рахунок боргу у розмірі 324 792,90 грн., згідно розпорядження №47646432/39 від 05.10.2015.

Також було реалізовано 1/2 частину квартири в АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_1 за ціною 191908,50 грн., що підтверджується актом про проведення електронних торгів від 15.06.2017. ОСОБА_2 перераховано кошти у розмірі 98101,12 грн., що стверджується розпорядженням №47646432 від 15.06.2017.

Отже, судом встановлено, що на даний час боржником ОСОБА_1 частково погашена заборгованість згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2015 року.

Як зазначено у ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров"я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов"язком держави.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі КонституціїУкраїни гарантується.

Згідно з ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання та право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.5-8 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов"язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.260,353,441 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про скасування ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України - задовольнити.

Скасувати заходи тимчасового обмеження ОСОБА_1 , що мешкає у АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України вжиті ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 квітня 2016 року по справі №569/3204/15-ц.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільно процесуальним кодексом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -