Провадження№2/235/1591/19
Справа №235/4551/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 вересня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючої судді Величко О.В.,

при секретарі Григор`євій С.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 20.07.2002 року вони уклали шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки між сторонами припинені з 2014 року з тієї причини, що між ними немає порозуміння, в них різні погляди на життя, в зв`язку з чим вони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведеться. Вважає примирення неможливим, спору про розподіл майна та місце проживання дитини немає. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та ОСОБА_2 .

Згідно заяви позивач наполягає на розірванні шлюбу, просить розглядати справу без її участі, залишити їй прізвище Наймушина (а.с.2).

В судове засідання відповідач надав заяву, в якій визнає позовні вимоги, просить розглядати справу без його участі (а.с.26).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 20.07.2002 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського району міста Донецька, актовий запис № 362 (а.с.3).

Від спільного життя мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Судом встановлено, що сторони з 2014 року фактично припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не було порозуміння, несумісність характерів, відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги.

Примирення позивача з відповідачем неможливе. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини немає.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов в частині, визнаній відповідачем, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому суд вважає необхідним повернути позивачу ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого нею судового збору.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 3,5,12,13,18,141,200,258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_2 , що мешкає: АДРЕСА_2 , зареєстрований 20.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського району міста Донецька, актовий запис № 362.

Після реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки - Наймушина.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області, , що розташоване за адресою: Донецька області, м. Покровськ, вул. Шота, буд.181, повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 50% від сплаченої суми судового збору (768,40грн.), в розмірі 384,20грн., (триста вісімдесят чотири грн.20коп.), який було сплачено на р/р НОМЕР_3 , МФО 899998, код отрумувача 37803022, згідно квитанції АТ «Ощадбанк» №30257 від 28.06.2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: