СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10809/19

пр. № 2/759/5118/19

27 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року заступник директора Київського міського центру зайнятості Мушинська Л.М. звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 3643, 24 грн та судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.10.2018 р. відповідач подав до Святошинського районного центру зайнятості заяву з проханням надати йому статус «безробітного». У зазначеній заяві відповідач був ознайомлений з відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення на випадок безробіття. На підставі наказу Святошинського КМЦЗ відповідачу було надано статус «безробітного» з призначення допомоги по безробіттю з 31.10.2018 р. по 25.10.2019 р.

В подальшому, з метою перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та визначення розміру матеріального забезпечення, позивачем було отримано інформацію згідно якої відповідач, перебуваючи на обліку в статусі безробітного та в період одержання допомоги по безробіттю в Святошинській районній філії КМЦЗ перебува у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ «07 Продакшн» з 09.11.2018 на підставі укладеного договору про надання послуг з виконавцем від 09.11.2018 року №1385-у. Після отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлено, що ОСОБА_1 на момент реєстрації як безробітного та в період одержання допомоги по безробіттю був зареєстрований як фізична особа - підприємець. У зв`язку з чим, Святошинським КМЦЗ було видано наказ 19.02.2019р. за № 17 було прийнято рішеня про повернення отриманих під час перебування на обліку коштів ОСОБА_1 у розмірі 3 643,24 грн. Оскільки в досудовому порядку, відповідач не повернув всієї суми боргу, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для стягнення надміру виплачених грошових коштів примусово.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2019 р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ухвал Святошинського районного суду м. Києва від 01.07.2019 та від 02.08.2019 розгляд справи відкладався з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів про отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження.

У зв`язку з чим, засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками неодноразово надсилалася судом на адресу відповідача (а.с. 46, 54).

Згідно з відкритими даними пошукової системи поштових відправлень Укрпошти, судова повістка була вручена особисто відповідачу (а.с.55). В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судова повістка на ім`я відповідача ОСОБА_1 вважається доставленою. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.

Як передбачено п. 1) ч. 1 ст. 43 цього Закону, статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

При цьому, згідно положень ч. 2 цієї статті статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2013р. № 198 (далі по тексту - Порядок).

Судовим розглядом встановлено, що 24.10.2018р. відповідач подав до Святошинського районного центру зайнятості заяву з проханням надати йому статус «безробітного» (а.с 8).

Відповідно до Витягу із наказів про прийняті рішення від 29.11.2018, на підставі наказу Святошинського КМЦЗ від 31.10.2018 № НТ181031 відповідачу було призначено допомогу по безробіттю (а.с. 22).

Відповідно до довідки-розрахунку надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття ОСОБА_1 , сума коштів яка підлягає поверненню складає 3643,24 грн. (а.с. 25).

Згідно з повідомленням про відшкодування шкоди від 20.02.2019 №02-27/254 ОСОБА_1 направлено копію наказу Святошинської районної філії КМЦЗ від 19.02.2019 рок у № 17 щодо відшкодування коштів, виплачених як допомога по безробіттю (а.с. 26).

Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», встановлено, що ОСОБА_1 з ТОВ «07 Продакшн» укладено договір про надання послуг з виконавцем від 09.11.2018 №1385-у, (а.с .11), що підтверджується також договором № 1385-у про надання послуг з виконавцем від 09.11.2018 року (а.с. 13-17).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та п. 5 Порядку статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

За приписами п. 2) ч. 1 ст. 44 цього Закону України, зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

За приписами п. 18) ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

У відповідності до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 цього Кодексу передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст.6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 1212, 1215 ЦК України; ст. ст. 22, 43, 44 Закону України «Про зайнятість населення»; ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд

УХВАЛИВ:

Позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості (р/р НОМЕР_3 в ГУ ДКС України у м. Києві, МФО 820019) виплачену йому допомогу по безробіттю в розмірі 3643 (три тисячі шістсот сорок три) грн., 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості (р/р НОМЕР_2 в ГУДКС України у м. Києві, МФО 820019) судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Ю.В. Войтенко