РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про усунення перешкод у користуванні власністю,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Свої вимоги мотивує тим, що вона разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками 69/100 частини комунальної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (власники кімнат № 1, № 2 та № 3).

Відповідач ОСОБА_3 проживає в кімнаті № АДРЕСА_3 зазначеної квартири та сторони мають у спільному користуванні допоміжні приміщення, а саме спільний коридор площею 9,8 кв.м., комору площею 0,8 кв.м., комору площею 1,1 кв.м., кухню площею 10,3 кв.м.

З 2016 року між нею та відповідачем існує домовленість про те, що комора площею 0,8 кв.м. знаходиться у користуванні відповідача, а комора площею 1,1 кв.м. - в користуванні позивача.

Проте, відповідач відмовилась звільняти комору площею 1,1 кв.м. від своїх речей та перешкоджає їй користуватись нею.

Просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні коморою площею 1,1 кв.м. у квартирі АДРЕСА_4 .

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що вона не визнає факт перешкоджання нею позивачу у користуванні коморою площею 1,1 кв.м. Зокрема, вона ніколи не обмежувала доступ позивачу до комори, ключі від неї не забирала, замки не змінювала. Крім того, твердження позивача про те, що саме вона має користуватися коморою площею 1,1 кв.м. є безпідставним, оскільки ніхто з власників не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Доказів на підтвердження виключного права позивача чи її родини на користування спірним допоміжним приміщенням площею 1,1 кв.м. суду не надано. Вона як співвласник зазначеного допоміжного приміщення квартири має право володіти та користуватися ним. Проти вимоги про стягнення витрат на правову допомогу також заперечує, оскільки до позову недоданий документ на підтвердження повноважень адвоката Вергун І.Т. як представника позивача (а.с. 80-86).

З відповіді на відзив позивача вбачається, що твердження відповідача про те, що вона не чинить їй перешкод у користуванні коморою площею 1,1 кв.м. спростовується матеріалами перевірки Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, яка проводиться на заявою ОСОБА_2 від 13 листопада 2016 року. Перевіркою встановлено, що позивач та відповідач мають спір щодо права користування коморою площею 1,1 кв.м., кожна сторона наполягає на своєму праві користування коморою. Висновком від 13 листопада 2016 року запропоновано вирішити спір мирним шляхом або через суд (а.с. 116-117).

З заперечень на відповідь на відзив відповідача вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову та підтримує викладене у відзиві на позовну заяву (а.с. 154-158).

Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, направили до суду заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутність, вимоги позову підтримують в повному обсязі (а.с. 112).

Тертя особа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 148).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних долях належить 69/100 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (власники кімнат № 1, № 2 та № 3), що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 02 листопада 2006 року (а.с. 11).

Крім того, власниками 31/100 частини зазначеної квартири є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 лютого 2008 року (а.с. 87).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

На підтвердження своїх доводів, позивач надала суду письмові докази.

З відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 02 листопада 2016 року вбачається, що звернення ОСОБА_2 стосовно взаємовідносин з сусідами розглянуто та рекомендовано звернутися з захистом свого права до суду (а.с. 37).

Відповідно до відповіді Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 23 листопада 2016 року № 108-18913 звернення ОСОБА_2 розглянуто та повідомлено про те, що виділення частки площі підсобних приміщень квартири у конкретне користування співвласникам квартири не передбачається можливим (а.с. 38).

Позивачем надана суду копія матеріалів перевірки розгляду звернення ОСОБА_2 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (а.с. 118-128).

З висновку про результати перевірки по заяві ОСОБА_2 від 13 листопада 2016 року вбачається, що 20 жовтня 2016 року до Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернулась із заявою ОСОБА_2 з приводу протиправних дій відносно неї сусідами з кімнати № 4-5, а саме останні зайняли приміщення у комунальній квартирі, яке їм не належить.

У ході проведеної перевірки опитана ОСОБА_3 пояснила, що зайняла спірне приміщення, оскільки має на це повне право та згідно плану квартири належить саме їй. Вважає, що ОСОБА_2 безпідставно звинувачує її та зазначила, що її чоловік погрожував з цього приводу.

Для вирішення питання по суті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рекомендовано вирішувати спірні питання мирним шляхом або у судовому порядку (а.с. 120).

Вбачається, що між сторонами існує конфлікт з приводу користування коморою площею 1,1 кв.м.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача як співвласника квартири, ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6300 гривень.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

06 жовтня 2017 року між адвокатом Вергуном І.Т. та ОСОБА_2 . укладено договір про надання правової допомоги № 06/10, за умовами якого адвокат зобов`язався здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги (а.с. 18-19).

01 червня 2017 року між АО «Українське правозахисне агентство» та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги № 11/17, за умовами якого адвокат зобов`язався здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги (а.с. 20-21).

З акту про погодження виконавця до договору № 11/17 від 01 червня 2017 року вбачається, що виконавцем є адвокат Синиченко О.Ю. (а.с. 22).

06 жовтня 2017 року між АО «Українське правозахисне агентство» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 11/17 від 01 червня 2017 року, якою погоджено порядок оплати винагороди (а.с. 32).

Крім того, у матеріалах справи міститься копія квитанції від 30 жовтня 2017 року про оплату за надання правової допомоги адвокатом за договором № 11/17 від 01 червня 2017 року в сумі 6300 гривень та акт виконаних робіт (наданих послуг) від 12 серпня 2019 року за договором про надання правової допомоги № 11/17 від 01 червня 2017 року (а.с. 162).

Вбачається, що наданий позивачем акт виконаних робіт не містить детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України.

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6300 гривень задоволенню не підлягає.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

Керуючись статтями 391, 386 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ), треті особи: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 ), Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (03186, м. Київ, вул. Єреванська, 3-А) про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ) не чинити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ) перешкод у користуванні коморою площею 1,1 кв. метри в квартирі АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , 3) 640 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: