ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 641/980/19

Провадження № 22-ц/818/4416/19

27 грудня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 02 липня 2019 року у складі судді Онупко М.Ю. по справі № 641/980/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що 14 квітня 2018 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Audi A6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проспекту Льва Ландау, 27 в м. Харкові не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Renault Duster» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні ДТП.

На час вчинення ДТП цивільна правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ТзДВ «СТ «Домінанта» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ367688.

16 квітня 2018 року та 30 листопада 2018 року він звернувся з заявами про виплату страхового відшкодування до ТзДВ «СТ «Домінанта», однак відповіді не отримав.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 17796 від 16 жовтня 2018 року вартість матеріальних збитків завданих власнику автомобіля «Renault Duster» становить 29 777,62 грн. Також ним понесені витрати по оплаті послуг з незалежної оцінки матеріальної шкоди у розмірі 2 230, 80 грн.

Під час ДТП він зазнав значного нервового стресу, що відобразилося на стані здоров`я; був змушений пересуватися на пошкодженому транспортному засобі, що впливає на самооцінку та викликає дискомфорт. Він є пенсіонером, пересування без транспортного засобу видається дуже важким. Моральну шкоду оцінює в 15 000 грн.

Просить стягнути суму матеріальних збитків у розмірі 29 777,62 грн., витрати пов`язані із проведенням експертного автотоварознавчого дослідження -2 230,80 грн., моральної шкоди -15 000 грн., витрати на правову допомогу - 5 000 грн. та судовий збір-768,40 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково. Він визнає себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП, але відповідати за шкоду не повинен. Між ним та ТзДВ «СТ «Домінанта» укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ367688, відповідно до якого було застраховано автомобіль «Audi A6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Рішенням Нацкомфінпослуг від 07 липня 2018 року анульовано ліцензію на право здійснення страхової діяльності ТзДВ «СТ «Домінанта» та товариство позбавлене членства в МТСБУ, а отже страхове товариство є банкротом. За положеннями ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» ОСОБА_1 повинен був звертатися з позовом до МТСБУ.

Представник третьої особи ТзДВ «СТ «Домінанта» у судове засідання не з`явився.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 02 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення мотивовано тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована у ТзДВ «СТ «Домінанта», а тому позовні вимоги про відшкодування шкоди мають бути пред`явлені до страхової компанії, а не завдавача шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Оскільки ТДВ «СТ «Домінанта» не перебуває у процесі припинення та не отримує кореспонденцію, а саме його повідомлення про ДТП та заяви про виплату страхового відшкодування, то у неї не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, так як страховик не мав можливості встановити факт дорожньо- транспортної пригоди, її причини та обставини, визначити розмір заподіяної шкоди, а відтак і право вимоги відшкодування такої суми має покладатися на особу, яка завдала збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Зобов`язаною особою , внаслідок заподіяних ним у результаті ДТП збитків , є страховик «ТзДВ « СТ Домінанта».

Він є пенсіонером, інвалідом ІІ групи та у зв`язку з тяжким матеріальним станом не має можливості виплатити шкоду.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 14 квітня 2018 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Audi A6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Харкові по проспекту Льва Ландау, 27 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Renault Duster» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився попереду.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ТзДВ «СТ «Домінанта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АМ367688.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 17796 від 16 жовтня 2018 року, виданого судовим експертом ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса вартість ремонту автомобіля «Renault Duster» складає 29 777,62 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що підстав для стягнення шкоди безпосередньо з винної особи не вбачається.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачений такий обов`язок.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до положень статтей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначені вище норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс18.

Згідно з пунктом 1.8. статті 1 Закону № 1961-IV страховий поліс -єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Отже, видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена.

Відповідно до пункту 22.1 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що він неодноразово звертався до ТзДВ «СТ «Домінанта», однак страхова компанія наразі не отримує поштову кореспонденцію, що унеможливлює отримання страхового відшкодування, а тому позов пред`явлено безпосередньо до ОСОБА_2 .

Відповідач категорично заперечує щодо відшкодування шкоди ним особисто. Зазначає, що ТзДВ «СТ «Домінанта» хоча позбавлена членства у МТСБУ, однак не визнана банкротом та не є припиненою.

Згідно відомостей МТСБУ (http://www.mtsbu.ua/ua/about_us/leave_members_list/) ТзДВ «СТ «Домінанта» позбавлена членства в МТСБУ через заборгованість до його фондів.

З 13 червня 2019 року ТзДВ «СТ «Домінанта» перебуває в стані припинення, отже, наразі дана юридична особа не ліквідована. Доказів, що ТзДВ «СТ «Домінанта» визнано банкрутом тощо матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 52.5 статті 52 Закону № 1961-IV страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Позивач не звертався до страховика відповідача з позовом, а відразу пред`явив вимогу до відповідача.

Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону № 1961-IV, є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди.

Позивач не позбавлений права пред`явити позов до ТзДВ «СТ «Домінанта»».

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Щодо стягнення моральної шкоди, то суд виходить за наступного.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення 15 000 грн. відшкодування моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що він зазнав значного нервового стресу, що відобразилося на стані здоров`я. Він був змушений пересуватися на пошкодженому транспортному засобі, що впливає на самооцінку та викликає дискомфорт. Він є пенсіонером, пересування без транспортного засобу видається дуже важким.

Статтями 23,1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів щодо спричинення йому моральної шкоди у зазначеному обсязі. Сам факт участі у ДТП не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди.

Також, відповідно до ст. 26 -1 Закону № 1961-IV страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, законом передбачено відшкодування моральної шкоди у разі спричинення ушкодження здоров`я.

Між тим, матеріали справи не містять даних щодо спричинення шкоди здоров`ю позивача, а тому підстав для стягнення коштів понад суми , визначеної Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також не вбачається.

За ст. 133, 141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, то підстав для стягнення витрат на оплату висновку експертного автотоварознавчого дослідження та інших стягнень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 02 липня 2019 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко