КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Київ

Справа № 756/2653/18 Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.

Унікальний номер : 22-ц/824/11515/2019 Доповідач Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо їх спільного сина ОСОБА_3

Просила стягнути з відповідача на свою користь 1/ 2 частину понесених додаткових витрат на сина, у розмірі 6 717,76 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 704,80 грн.

У обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що у неї з ОСОБА_2 є спільна дитина ОСОБА_3 Проте відповідач з 2014 року не приймає участі в утриманні сина, аліменти на утримання дитини не сплачує, не займається її вихованням.

Позивач самостійно матеріально утримує дитину та належним чином піклується про її здоров`я, інтелектуальний та духовний розвиток. Окрім того на лікування, навчання та виховання дитини позивач додатково витратила 13 435,52 грн., у зв`язку з чим вважає можливим стягнути з відповідача на свою користь половину понесених витрат.

15 березня 2019 року ОСОБА_2 надав суду відзив на позов, у якому визнавав та не заперечував проти стягнення з нього 1/ 2 частини понесених додаткових витрат на сина, у розмірі 6 717,76 грн. Щодо позовної вимоги про позбавлення його батьківських просив відмовити, оскільки він від виконання своїх батьківських обов`язків не ухиляється, його вини у недостатньому спілкуванні із сином немає, оскільки апелянт перешкоджає їх спілкуванню. Аліменти на утримання дитини відповідач сплачує у повному обсязі та бажає приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. У стягненні витрат на правову допомогу ОСОБА_2 також просив відмовити з підстав їх недоведеності.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року позов - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/ 2 частину понесених додаткових витрат на сина ОСОБА_3 , у розмірі 6 717 (шість тисяч сімсот сімнадцять) гривень 76 копійок. У іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права та неправильне їх застосування. У рішенні суду неправильно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Апелянт вважає, що надала суду першої інстанції достатні та необхідні доводи, про те, що ОСОБА_2 ухиляється від спілкування з сином, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Проте, судом її думка не врахована, а доводи відхилені. Відповідач не проявляє інтересу у спілкуванні з сином. За весь період розгляду справи судом першої інстанції не змінив свого ставленні і не приймав участі у вихованні дитини. Дитина не визнає своїм батьком ОСОБА_2 , дану обставину було доведено в суду першої інстанції. У ОСОБА_2 є заборгованість по аліментам перед ОСОБА_1 , що свідчить про небажання батька утримувати свого сина, що є одним із доказів невиконання батьківського обов`язку. Також апелянт наголошує на висновку Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, органу опіки та піклування про рішення доцільності позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його сина.

В судовому засіданні апелянт та ії адвокат підтримали апеляційну скаргу. Просили ії задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились повідомлені належним чином.

З боку адвоката С. Ладигіна в інтересах ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю у іншому процесі.

Колегія суддів вислухавши думку учасників процесу залишила клопотання адвоката С. Ладигіна залишила без задоволення, у зв`язку з ненаданням колегії суддів документів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання.

Інші учасники процесу повідомлялись судом належним чином про дату, час, і місце розгляду справи по суті, причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, апелянта і ії адвоката, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 27.08.2011 року до 03.12.2014 рік.

В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 8).

Згідно з висновком Оболонської районної в м. києві державної адміністрації як органа опіки та піклування було рекомендовано позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина.

Відмовляючи у задоволені позову у цій частині суд першої інстанції зазначив, що суду не надано доказів того, що відповідач жорстоко поводиться з дитиною, перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, вдається до будь яких видів експлуатації дитини чи засуджений за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття.

Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р. п. 16 встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її

характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Оскільки спір по суті розглянутий вірно, згідно з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права колегія суддів відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року з урахуванням ст. 376 ЦПК України, вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про позбавлення батьківських прав змінити доповнивши резолютивну частину рішення абзацами 4, 5 яким попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про позбавлення батьківських прав змінити доповнивши резолютивну частину рішення абзацами 4,5 яким попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ОСОБА_2 (який проживає АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) батьківських обов`язків покласти на службу у справах дітей Оболонської у м. Києві державної адміністрації.

У зв`язку чим абзаци 4-8 ( чотири - вісім) резолютивної частини вважати відповідно абзацами 6-10 ( шість - десять).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 27 серпня 2019 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль