ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року

м.Харків

Справа № 641/7711/17

Провадження № 22-ц/818/3162/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Кредитна спілка «Соколов»,

ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Кредитної спілки «Соколов» на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 січня 2019 року у складі судді Курганникової О.А. по справі № 641/7711/17 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Соколов», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Соколов», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору припиненим.

В обґрунтування позову зазначає, що 20 травня 2009 року він уклав із КС «Соколов» кредитний договір № 198 строком до 20 квітня 2010 року, до якого Додатковими договорами від 20 квітня 2010 року та від 20 травня 2012 року вносилися зміни, внаслідок чого він був подовжений до 20 травня 2014 року.

В серпні 2011 року КС «Соколов» направила на його адресу повідомлення про порушення основного зобов`язання і вимогу про виконання порушеного зобов`язання № 622 від 05 серпня 2011 року.

Вважає, що кредитна спілка змінила строк виконання зобов`язання за договором, оскільки у листі була вимога про повернення кредиту у готівковій формі та сплату процентів у готівковій формі у повному обсязі.

Після одержання вимоги він на неї не відреагував та не сплатив коштів на виконання умов Кредитного договору.

Направленням вимоги КС «Соколов» змінила строк дії Кредитного договору, а тому договір повинен бути визнаний припиненим з 15 серпня 2011 року.

Просить визнати кредитний договір № 198 від 20 травня 2009 року укладений між ним та КС «Соколов» припиненим з 15 серпня 2011 року.

Відповідач КС «Соколов» заперечував проти позовних вимог. У вимозі № 622, на яку посилається позивач, лише зазначено, що кредитна спілка у зв`язку з порушенням основного зобов`язання вимагає зокрема повернути кредит та сплатити проценти у десятиденний строк. У вимогах взагалі немає посилання на будь-які пункти кредитного договору щодо права кредитора в односторонньому порядку змінити або розірвати договір, навіть не зазначено від якої дати обчислюється цей десятиденний строк повернення кредиту та сплати процентів. Текст вимоги не відповідає вимогам, яким повинен відповідати односторонній правочин про зміну умов договору. З цієї вимоги не можна зробити будь-який висновок про те, що кредитною спілкою змінено якийсь конкретний пункт кредитного договору або окремі частини цих пунктів. Вимогою кредитна спілка не змінювали договір.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано кредитний договір №198 від 20 травня 2009 року, укладений між КС «Соколов» та ОСОБА_1 припиненим з 15 серпня 2011 року.

Стягнуто з КС «Соколов» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення мотивовано тим, що шляхом направлення повідомлення від 05 серпня 2011 року ОСОБА_1 про дострокове повернення коштів у десятиденний строк кредитна спілка змінила умови кредитного договору, а тому договір повинен бути визнаний припиненим з 15 серпня 2011 року.

В апеляційній скарзі КС «Соколов» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Цивільним законодавством не передбачено припинення кредитного договору з підстав, зазначених судом.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 20 травня 2009 року між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «Соколов» укладено кредитний договір № 198, відповідно до якого позивач отримав кредит у сумі 10000 гривень строком до 20 квітня 2010 року.

Позивачем представлені ксерокопії договорів, згідно яких 20 квітня 2010 року між ОСОБА_1 в особі ОСОБА_3 та КС «Соколов» укладено додатковий договір про зміни умов кредитного договору № 198 від 20 травня 2009 року, відповідно до якого сторони змінили умови договору в частині п.п. 4,17, які викладені в наступній редакції: п. 4 кредитор надає позичальнику кредит з 20 травня 2009 року по 20 травня 2012 року, п. 17 договір діє з моменту його укладення (підписання) до 20 травня 2012 року. Інші умови договору залишаються незмінними.

20 травня 2012 року між ОСОБА_1 в особі якого діяв ОСОБА_3 та КС «Соколов» укладено додатковий договір про зміни умов кредитного договору № 198 від 20 травня .2009 року, відповідно до якого сторони змінили умови договору в частині п.п. 4,17, які викладені в наступній редакції: п. 4 кредитор надає позичальнику кредит з 20 травня 2009 року по 20 травня 2014 року, п. 17 договір діє з моменту його укладення (підписання) до 20 травня 2014 року. Інші умови договору залишаються незмінними.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань ОСОБА_1 02 червня 2015 року між КС «Соколов» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким поручитель відповідає перед кредитором за порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором.

05 серпня 2011 року КС « Соколов» направлено ОСОБА_1 повідомлення про порушення основного зобов`язання та вимагає в десятиденний строк: Надати кредитору документи, які підтверджують цільове використання кредитних коштів; Надати кредитору документи, які зазначені в п. 9 кредитного договору; Надати відомості, щодо свого місця проживання та/або зміни місця перебування (фактична адреса та адреса реєстрації), номерів зв`язку, а також інші реквізити; Повернути кредит у готівковій формі та сплатити проценти у готівковій формі у повному обсязі, відповідно до умов кредитного договору.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що шляхом направлення повідомлення від 05 серпня 2011 року про дострокове повернення коштів у десятиденний строк кредитна спілка змінила умови кредитного договору, а тому договір повинен бути визнаний припиненим з 15 серпня 2011 року.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

За ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти дію зобов`язань, які забезпечують основне зобов`язання, яке залишилось невиконаним.

Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої та другої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Вимогами чинного законодавства не передбачено підставою припинення зобов`язань направлення вимоги позичальнику.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 , зазначає, що направленням вимоги відповідач змінив строк виконання зобов`язання та після отримання вимоги ним не сплачено жодних коштів на виконання умов Кредитного договору, оскільки 20 травня 2009 року, 24 липня 2009 року та 28 жовтня 2009 року він сплатив КС«Соколов» грошові кошти у загальному розмірі 10800 грн.

Між тим, відповідно до Постанови Верховного Суду України від 09.11.2016 року по справі № 6-2251цс16пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Сплив позовної давності як підстави для припинення зобов`язання норми глави 50 «Припинення зобов`язання» ЦК України не передбачають.

Отже, ЦК України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання не визнає. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі у справі за № 6-786цс17 від 15 травня 2017 року.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 , стосуються вирішення питання наявності підстав для стягнення коштів за кредитним договором та не впливають на існування правовідносин між сторонами.

За таких обставин підстав для визнання кредитного договору припиненим не вбачається. Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Соколов» задовольнити.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 січня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Соколов», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору припиненим -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Красноградським РВУМВС України в Харківській області 03 грудня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає с. Кобзівка, Красноградський район, АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки «Соколов»( місто Харків, пр. Московський, будинок 144, офіс 807, Ідентифікаційний код юридичної особи 26450574) судовий збір у сумі 1920 грн. 50 коп.( одна тисяча дев`ятсот двадцять гривень п`ятдесят копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко