ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року м. Чернівці

справа № 717/334/17

Провадження 22-ц/822/672/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Лисак І.Н., Владичана А.І.

секретар Герман Я.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно (головуючий в суді першої інстанції суддя Гураль Л.Л.)

встановив :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2017року позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 житлового будинку та земельної ділянки.

Посилалась на такі обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно заповіту ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вищезазначений житловий будинок, а тому позивач відповідно до ст. 1217 ЦК України є спадкоємцем Ѕ частини переліченого спадкового майна.

На момент складання заповіту 05.02.2008р. та на момент смерті заповідача ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі, вели спільне господарство та спільно проживали в одному помешканні, і здійснювали роботи по закінченню будівництва будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Однак в подальшому внаслідок неприязних стосунків між подружжям, ОСОБА_1 змушена була переїхати з житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , а її чоловік ОСОБА_2 залишився там проживати. Зважаючи на це позивач пропустила строк для прийняття спадщини.

Рішенням Кельменецького районного суду від 09 грудня 2016 року у справі №717/1796/16-ц було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 у встановлений ст. 1270 ЦК України строк теж не подав до нотаріату заяву про прийняття спадщини.

Разом з цим, рішенням Кельменецького районного суду від 01 грудня 2015 року у справі №717/2002/15-ц повністю задоволенні позовні вимоги ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач через зайнятість по господарству та наявності немовляти, пропустила строк на оскарження рішення суду від 01 грудня 2015 року. Однак, стверджує, що жодними документами не підтверджено її наміру відмовитись від спадщини або не приймати її. Додатково зазначає, що у ОСОБА_2 відсутні поважні причини для прийняття спадщини, однак суд задовольнив його вимоги.

Позивач стверджує, що їй як спадкоємцю за заповітом належить Ѕ частина майна, вказаного в заповіті, оскільки вона не відмовлялася від спадщини, не була усунена від спадкування, однак з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, позивач просила визнати за нею право на 1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , житлового будинку літер «А», житловою площею 47,6 кв.м., загальною площею 72,1 кв.м., вартістю згідно висновку про вартість майна 49994,00 грн, вбиральні літер «Б», вартістю 577,00 грн, сараю літер «В» вартістю 27894,00 грн, сараю літер «Г» варістю 1063,00 грн, колодязя №1 вартістю 1983,00 грн, огорожі №2-6 вартістю 3741,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2019 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем в порушення норм законодавства не підтверджено, що остання є власником спірного будинку, оскільки позивач не скористалася своїм правом для прийняття спадщини у визначений строк, а тому не вважається такою, що прийняла спадщину. При цьому будь-яких доказів на підтвердження того, що її право оспорюється або не визнається відповідачем матеріали справи не містять.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснення позивача про поважність причин пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до змісту заповіту від 05.02.2008р. ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних долях житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Новоселицької сільської ради Кельменецького району від 30.03.2016р. ОСОБА_1 з 27.02.2012р. зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

З наявного в матеріалах справи висновку про вартість майна вбачається, що вартість житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 становить 85 251,00 грн.

Постановою Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 05.12.2018р. у справі №717/1796/16-ц рішення Кельменецького районного суду від 09.12.2016р. та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16.02.2017р. залишено без змін, якими відмовлено ОСОБА_1 у наданні додаткового строку для прийняття спадщини.

Касаційним судом було встановлено, що в строк до 21.07.2011р. ОСОБА_1 не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом подання заяви нотаріусу 16.12.2015р., додатковий строк для подання якої було визначено рішенням Кельменецького районного суду від 01.122015р. у справі №717/2002/15-ц. Суди дійшли правильного висновку про те, що підстави, на які посилалася ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, відсутність у ОСОБА_1 заповіту, свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та акту на право власності на земельну ділянку, вагітність ОСОБА_1 та народження дитини не є поважними причинами пропуску для подання до нотаріальної контори у передбаченому законом порядку та у визначений строк заяви про прийняття спадщини.

Щодо визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 судом враховується наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку.

Згідно з відомостями про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована по АДРЕСА_1 власниками є: ОСОБА_2 (частка у спільній власності 50) та ОСОБА_1 (частка у спільній власності 50).

Зазначеними доказами підтверджується, що позивачу на праві власності належить Ѕ частини спірної земельної ділянки, що визнається відповідачем. Доказів на підтвердження того, що відповідач оспорює чи не визнає це право власності матеріали справи не містять.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною першою вказаної статті визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1272 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Будь-які докази щодо прийняття позивачем у визначений шестимісячний строк спадщини в матеріалах справи відсутні. При цьому позивач визнає ту обставину, що не звернулася вчасно з відповідною заявою до органів нотаріату.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач зверталася з відповідним позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, однак в задоволенні її позову було відмовлено, оскільки не доведено поважності причин пропуску такого строку.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо письмової згоди іншого спадкоємця, який прийняв спадщину, на подання позивачем заяви про прийняття спадщини нотаріусу, як це передбачено ч.2 ст. 1272 ЦК України.

Безпідставними є доводи апелянта, що спірне майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки судом встановлено, що дане майно є спадковим, а відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу в порядку спадкування. Тому позивачем не доведено жодними доказами те, що спірний житловий будинок належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спільне майно подружжя, оскільки даний будинок є спадковим майном після смерті ОСОБА_3

Зазначені обставини були встановлені та всебічно досліджені судом першої інстанції та знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 28 серпня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Вірно з оригіналом :