КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/213/14 головуючий у суді І інстанції: Заставенко М.О.
провадження №22-ц/824/9712/2019 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Сержанюка А.С., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування у порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи її тим, що 15.09.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог Моторного (Транспортного) страхового бюро України та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (Транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат 25 757,58 грн. та судовий збір у розмірі 257,58 грн.. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.04.2015 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2014 року залишено без змін. 08.09.2016 року Дарницьким РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження. Проте, з даним фактом ОСОБА_1 не згоден, просить визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження та виконавчого листа, що позбавило його можливості захистити свої права. Крім того, державний виконавець у порушення норм чинного законодавства звернув стягнення на основний вид доходу боржника - пенсію, що суттєво ускладнило умови його життя.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через свого представника - ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилається нате, що суд першої інстанції порушив нормиматеріального права, не врахував його позиції та не дослідив усіх обставин справи, просивухвалусуду першої інстанції скасувати та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.Вважає, що державний виконавець своїми діями порушив вимоги Закону, оскільки порушив процедуру відкриття виконавчого провадження та не направив копію постанови про відкриття виконавчого провадження, чим грубо порушив його права, як сторони виконавчого провадження та не дав змоги надати пропозиції стосовно майна, яким можна задовольнити вимоги.

Моторно (транспортне) страхове бюро України подало відзив на апеляційну скаргу у якому вказало, що боржником не надано жодних належних доказів, що виконавчий лист видано помилково, або що він або інша особа частково чи повністю виконав рішення суду. Вважає, що доводи апеляційної скарги не є підставами для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що суду не надано доказів на підтвердження факту того, що виконавчий лист видано помилково або відсутності обов`язку боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, чи інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом дев`ятим частини другої статті 129 Конституції України встановлено, що основною засадою судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до положень статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15.09.2014 року задоволено частково позовні вимоги Моторного (Транспортного) страхового бюро України та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (Транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат 25 757,58 грн. та судовий збір у розмірі 257,58 грн..

16.04.2015 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено та залишено рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15.09.2014 року без змін.

З матеріалів справи також вбачається, що судом на примусове виконання рішення суду по справі було видано виконавчий лист №753/213/14.

08.09.2016 року державним виконавцем Дарницьким РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Суд апеляційної інстанції не убачає порушень норм законодавства при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що державний виконавець порушив процедуру відкриття виконавчого провадження та не направив копію постанови про відкриття виконавчого провадження не можуть заслуговувати уваги суду апеляційної інстанції, оскільки зазначені обставини не є підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягають виконанню у відповідності до положень ст. 432 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено "28" серпня 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіА.С. Сержанюк О.І. Сліпченко