04.12.2019 Єдиний унікальний номер 205/5750/19
Єдиний унікальний номер судової справи:205/5750/2019
Номер провадження: 2/205/2326/2019
04 грудня 2019 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Далі позивач зазначає, що 23.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги (далі Договір відступлення права вимоги), у відповідності до умов якого ПАТ «АКТАБАНК» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «ЄАПБ», належні банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Черненков Олег Віталійович у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву (а.с.40-44), в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилався на ті обставини, що, по-перше, відповідач до графіку платежів до кредитного договору проводила погашення кредиту до ліквідації ПАТ «АКТА БАНК», а після того, як була припинена діяльність банку відповідач не мала можливості сплачувати кредит, у зв`язку з припиненням роботи кредитора. По-друге, позивачем на адресу відповідача не направлялися повідомлення про відступлення права вимоги та позивачем не надано доказів про отримання відповідачем таких повідомлень. Окрім цього, за відсутності доказів черговості зарахування грошових коштів сплачених відповідачем на погашення кредиту не можливо встановити суму заборгованості за основним боргом та суму штрафу у зв`язку з неможливістю встановити час прострочення позичальником строків погашення щомісячного платежу. Також відповідачем сплачена сума комісії відповідно до п. 2.1.2.1 Кредитного договору, що підтверджується квитанцією від 20.01.2014 року. У зв`язку із чим вимоги щодо сплати комісії у розмірі 16 791 грн. 00 коп. є незаконними та задоволенню не підлягають, а зараховані суми, сплачені відповідачем, в рахунок погашення комісії повинні бути зараховані в рахунок інших обов`язкових платежів за кредитним договором.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відповідь на відзив (а.с.48-53), в якому просив задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що відповідач могла скористатися своїм правом та виконати свій обов`язок шляхом внесення грошових коштів на погашення заборгованості на депозит нотаріуса або нотаріальної контори, але даним правом не скористалася. Більш того відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона намагалася зв`язатися з представником банку або вчинити будь-які дії для вирішення питання щодо порядку подальшого погашення заборгованості за кредитним договором. По-друге, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитних зобов`язань взагалі. Також, позивач звертає увагу суду, що відповідач, маючи заперечення проти суми заборгованості, вказаної у позові, могла скористатися своїм процесуальним правом та надати власний розрахунок заборгованості, що є свідченням того що розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору від 20.01.2014 року, а доводи відповідача грунтуються виключно на припущеннях та власних домислах. Окрім цього, у кредитному договорі та додатку до нього (графік платежів) всі складові загальної суми щомісячного платежу визначені у твердій сумі, відповідачем підписано графік платежів, а отже, посилання відповідача на те, що такі умови суперечать положенням ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими.
Представник відповідача у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав пояснення до відзиву, в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У такій заяві по суті справи представник відповідача зазначає, що відповідно до наданого позивачем детального розрахунку заборгованості, на погашення основного боргу було зараховано 17.02.2014 року - 555 грн. 50 коп. та 17.03.2014 року 555 грн. 50 коп.; на погашення комісії 17.02.2014 року було зараховано 700 грн. 00 коп., 17.03.2014 року 4 грн. 35 коп., 17.03.2014 року 695 грн. 95 коп., 15.04.2014 року 8 грн. 70 коп., всього 1409 грн. 00 коп.; на погашення штрафних санкцій за період з 30.04.2014 року по 31.12.2015 року було зараховано 23.06.2014 року 300 грн. 00 коп. Отже, сума яка зарахована на погашення комісії відповідно до розрахунку ПАТ «АКТА БАНК» складає 1409 грн. 00 коп. + 500 грн. 00 коп. сума комісії сплачена відповідачем, відповідно до п. 2.1.2.1 кредитного договору, що підтверджується квитанцією від 20.01.2014 року. Таким чином, сума заборгованості за кредитом складає 18 889 грн. 00 коп. 1909 грн. 00 коп.= 16 980 грн. 00 коп.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом також встановлено, що 23.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір № 2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ПАТ «Актабанк» відступає шляхом продажу позивачу належні Банку, а позивач набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору.
Згідно п. 2.2 Договору про відступлення прав вимоги, позивач в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього Договору, набуває всі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойки у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань. Розмір прав вимоги, які переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ», вказаний у Додатку №1 до цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників - Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги № 2 від 23.03.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 38 533 (тридцять вісім тисяч п`ятсот тридцять три) грн. 00 коп., з яких: 18 889 (вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп. заборгованість за основним боргом, 03 (три) грн. 00 коп. заборгованість за процентами, 16 791 (шістнадцять тисяч сімсот дев`яносто одна) грн. 00 коп. заборгованість за комісією, 2 850 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. штрафи, пеня.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку порушення договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредитних коштів також сплачувати відповідні штрафні санкції, які прямо передбачені наявними умовами кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3 ст.1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.
Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
За п. 11 ч. 1 ста. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою.
У ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.
Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ.
З інформації бази даних Державного реєстру фінансових установ, яка є у відкритому доступі, встановлено, що позивач є внесеним до такого реєстру, а відтак така особа має право на здійснення відповідних факторингових послуг.
Відтак, в силу вказаних вимог матеріального закону, суд доходить висновку, що за змістом зазначеного договору факторинга та додатку № 1 до нього, позивач набув право вимоги до відповідача щодо сплати відповідної суми заборгованості за вказаним кредитним договором.
Разом із цим, як вбачається із розрахунку суми заборгованості остання складається з 18 889 (вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп. заборгованість за основним боргом, 03 (три) грн. 00 коп. заборгованість за процентами, 16 791 (шістнадцять тисяч сімсот дев`яносто одна) грн. 00 коп. заборгованість за комісією, 2 850 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. штрафи, пеня.
Щодо стягнення комісії у розмірі 16 791 грн. 00 коп. суд виходить з наступного.
Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Кредитний договір, укладений між сторонами по даній справі, за своїм предметом врегульовує правовідносини сторін щодо отримання та повернення суми споживчого кредиту, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».
Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, встановлено, зокрема, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги встановлення у кредитному договорі положень комісійної винагороди банку за управління кредитом тощо, які за своєю суттю не є послугами в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», суд приходить до висновку про нікчемність зазначених умов договору та відсутність підстав для нарахування та, відповідно, стягнення з відповідача комісії у вказаній сумі.
Одночасно із цим, з матеріалів справи вбачається, що на погашення комісії 17.02.2014 року було зараховано 700 грн. 00 коп., 17.03.2014 року 4 грн. 35 коп., 17.03.2014 року 695 грн. 95 коп., 15.04.2014 року 8 грн. 70 коп., всього 1409 грн. 00 коп.; на погашення штрафних санкцій за період з 30.04.2014 року по 31.12.2015 року було зараховано 23.06.2014 року 300 грн. 00 коп. Отже, сума яка зарахована на погашення комісії відповідно до розрахунку ПАТ «АКТА БАНК» складає 1409 грн. 00 коп. + 500 грн. 00 коп. сума комісії сплачена відповідачем 20.01.2014 року, а усього разом 1909 грн. 00 коп. Таким чином, оскільки позивач не має права на стягнення комісії вказана сума повинна бути перерозподілена на погашення заборгованості згідно із черговістю, визначеному п. 3.9. Кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту погашення заборгованості здійснюється у такому порядку: штрафи, пені, простроченій щомісячний платіж: прострочені проценти, прострочена частина основного боргу (а.с.6).
Щодо стягнення суми пені та штрафів суд зазначає про наступне.
Із матеріалів позову та розрахунку заборгованості вбачається, що сума штрафів у розмірі 2 850 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. обрахована за період з 30.04.2014 року по 31.12.2015 року.
Згідно п. 5.3. такого договору строк позовної давності для даного виду вимог було погоджено сторонами у 10 років (а.с.7).
Як зазначалось вище, оскільки позивачем була сплачена сума комісії у розмірі 1909 грн. 00 коп. за нікчемними умовами вказаного Кредитного договору, то така сума має бути перерозподілена на погашення заборгованості згідно із черговістю, визначеному п. 3.9. Кредитного договору, зокрема на погашення штрафів пені.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку, по необхідність стягнення із відповідача пені у розмірі 941 грн. 00 коп. (2850 грн. 00 коп. 1909 грн. 00 коп.).
Так само, суд знаходить підстави для стягнення із відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 18 889 грн. 00 коп. та суми заборгованості за процентами у розмірі 03 грн. 00 коп., оскільки відповідач, як позичальник, отримавши відповідні кредитні кошти, порушила умови кредитного договору з повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 846 (вісімсот сорок шість) грн. 66 коп.
Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У зв`язку із чим суд стягує з відповідача на користь позивача витрати пов`язані з витребуванням доказів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 900 (дев`ятсот) грн. 00 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527,530, 615, 625, 1046, 1047 1049, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
3. В задоволені решти позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій та комісії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан