ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 639/63/18

Провадження № 22-ц/818/5395/19

28 грудня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 09 вересня 2019 року у складі судді Єрмоленко В.Б. по справі №639/63/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 вересня 2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань станом на 31 жовтня 2017 року заборгованість за кредитним договором становить 34 378,31 грн. та складається з заборгованості за кредитом- 1 100 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 28 065,06 грн., пені та комісії 3 100 грн., а також штрафів: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 613,25 грн.- штраф (процентна складова) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Просить стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 12 вересня 2012 року у розмірі 34 378 грн. 31 коп. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не вказано ані дати, ані номеру затвердження Умов та Правил надання банківських послуг. Умови та Правила надання банківських послуг, які додані позивачем до матеріалів справи відрізняються від тих, що містяться на сайті позивача та були чинними станом на 01 вересня 2012 року (період укладення Договору). Розбіжності в порівнюваних редакціях мають відношення до таких суттєвих умов договору як розмір процентів, строк повернення кредиту та процентів, методика нарахування пені. Позивачем також не надані відповідні докази на підтвердження отримання відповідачем Тарифів. Пам`ятка клієнта кредитка «Універсальна» обов`язково передбачає наявність підпису Клієнта Банку та дату її підписання, оскільки містить додаткові умови кредитування, що не передбачені іншими складовими частинами Договору та в оригіналі разом з іншими складовими частинами кредитного договору зберігається в Банку. Однак вона не отримувала від позивача ані Пам`ятки Клієнта, ані Тарифів, ані Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується матеріалами справи. Отже суттєві умови кредитного договору сторонами не узгоджувались, відтак між сторонами укладено договір безвідсоткової позики.

Посилається на порушення позивачем п.п. 2.1.1.12.6.1.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де передбачено, що в разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів весь Кредит (Овердрафт) вважається простроченим і нарахування з дати переведення Кредиту (Овердрафту) в статус прострочених боргових зобов`язань провадяться відповідно до п.п. 2.1.1.12.6.1 Умов. На залишок простроченої заборгованості Позичальник сплачує пеню в розмірі, вказаному в п. 2.1.1.12.6.1 цих Умов. При цьому винагорода проценти за користування Кредитом не сплачуються. Оскільки з 02 грудня 2013 року весь кредит перейшов в статус простроченого позивач не мав права нараховувати проценти, а можливим було нараховування лише пені, розрахунку якої до матеріалів справи додано не було. 30 березня 2015 року та 14 квітня 2015 року нею здійснено оплати на картковий рахунок 9992 * НОМЕР_1 в розмірі 1998 грн. та 1498 грн. відповідно, які повністю покрили борг, нарахований позивачем не тільки за тілом, але і за відсотками, посилалась на виконаний нею розрахунок заборгованості, поданий до суду разом з письмовими поясненнями.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 09 вересня 2019 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12 вересня 2012 року в сумі 1100 грн., понесені витрати- 48 грн., а всього 1 148 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що фактично отримані кошти в добровільному порядку не повернуті, а тому заборгованість за тілом кредиту підлягає стягненню. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять її підпису, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, а тому в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду у частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Банк надав відповідачу кредит, який повернуто не було, а тому виходячи з суті правочину, його відплатності проценти та штрафні санкції підлягають стягненню.

Нехтування принципами платності кредитного договору наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави. Важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині стягнення 1100 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає щодо відсутності заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», а навпаки внаслідок внесення коштів утворився надлишок у розмірі 3036,53 грн.

Зазначає, що експертним дослідженням встановлено переплату станом на 31 жовтня 2017 року у розмірі 564,26 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення суду -скасувати та відмовити в позові в повному обсязі.

Посилання позивача щодо наявності підстав стягнення процентів на рівні облікової ставки Національного банку України не відповідає заявленій останнім правовій підставі заявленого позову.

Експертом наведено висновок про відсутність обов`язкової ознаки кредитного договору, а саме сукупної вартості кредиту.

Позивачем не доведено, що правова природа укладеного договору є кредитним договором.

У період з 12 вересня 2012 року по 31 жовтня 2017 року нею використано коштів в сумі 1 511 грн. 70 коп., виплачено банку - 4 086 грн. 53 коп., тобто заборгованість є погашеною.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційна скарга Банку - не підлягає задоволенню., апеляційна скарга ОСОБА_1 - підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи відповідно до заяви б/н від 12 вересня 2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Станом на 31 жовтня 2017 року відповідачу нараховано заборгованість у розмірі 34 378 грн. 31 коп., що складається із заборгованості за кредитом 1 100 грн., процентів за користування кредитом 28 065 грн. 06 коп., пені та комісії 3 100 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована складова) та 1 613 грн. 25 коп. штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення відсотків, пені та штрафів за користування кредитом суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що підстав для їх стягнення не вбачається.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника, підписаною відповідачем, відсутні умови договору про сплату відсотків: їх розмір, обставини, підстави.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині зазначає, що кредитний договір є відплатним правочином та згідно Умов та Правил надання банківських послуг відповідач повинен сплатити нараховані відсотки.

Матеріали справи не містять підтверджень, що Умови та правила надання банківських послуг на момент отримання відповідачем кредитних коштів, Анкета заява від 12 вересня 2012 року взагалі містили будь - які умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, підпису позичальника не містять.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (№14-131цс19).

Заява від 12 вересня 2012 року, яка підписана відповідачем , не містить розміру відсоткової ставки, яка підлягає сплаті. ОСОБА_1 категорично заперечує щодо правомірності нарахування штрафних санкцій за кредитним договором та наявності заборгованості, а також належного ознайомлення з умовами договору.

Враховуючи, що сторонами не обумовлено ціну договору, підстав для стягнення відсотків, пені, комісії та штрафів не вбачається.

Щодо стягнення 1 100 грн. заборгованості по тілу кредиту, суд виходить з наступного.

Обґрунтовуючи позов, АТ КБ «ПриватБанк» зазначає щодо наявності заборгованості по тілу кредиту у розмірі 1 100 грн. станом на 31 жовтня 2017 року.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 категорично заперечує щодо наявності заборгованості по тілу кредиту. Зазначає, що станом на 31 жовтня 2017 року наявна переплата за її картковим рахунком, а тому підстав для стягнення заборгованості немає .

За клопотанням ОСОБА_1 в суді першої інстанції по справі призначено судово-економічну експертизу.

Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України , встановити заборгованість позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 12.09.2012 року перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 31.10.2017 року та методику її обрахування не надається можливим в зв`язку з відсутністю у матеріалах справи виписок банку за рахунками обліку заборгованості за основним боргом, простроченої заборгованості за основним боргом, відсотків за користування кредитними коштами, прострочених відсотків, комісії, пені, штрафів тощо.

У зв`язку з не наданням відповідних матеріалів експерту встановити наявність або відсутність заборгованості не вбачається можливим. Висновки експертизи Банком не спростовано, беззаперечних доказів у відповідності до ст. 81 ЦПК України щодо наявності заборгованості у розмірі 1100 грн. станом на 31 жовтня 2017 року позивачем не надано.

За таких обставин вважати, що наявні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту не можна.

Рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю суми заборгованості.

За таких обставин частково підлягає задоволенню апеляційна скарга ОСОБА_1 , оскільки нею не надано беззаперечних доказів щодо повного погашення заборгованості по кредитному договору , в тому числі і по тілу кредиту.

Що стосується стягнення судових витрат, то суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в рахунок оплати вартості судової економічної експертизи сплачено 3376 грн. 80 коп.(рахунок на оплату №250 від 10 жовтня 2018 року).

Враховуючи, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, витрати, понесені на оплату вартості експертизи, а також витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню відповідачу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 09 вересня 2019 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12 вересня 2012 року в сумі 1100 грн. та виртат у розмірі 48 грн. - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12 вересня 2012 року в сумі 1100 грн.- залишити без задоволення.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 22 червня 2009 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 72 грн. та витрати на проведення судової економічної експертизи у сумі 3376 грн, а всього 3448 (три тисячі сорок вісім) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко