Дата документу 07.11.2019
Справа № 334/214/19
Провадження № 2/334/1733/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

07 листопада 2019 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтований тим, що 27 листопада 2004 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя про визнання померлою матері позивачки ОСОБА_2 набрало законної сили, на підставі чого 09 грудня 2004 року відділом РАЦС Ленінського РУЮ м. Запоріжжя видано свідоцтво про смерть. Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку оформлено свідоцтвом про право на житло НОМЕР_5 від 07 квітня 1993 року, виданого Виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів та зареєстрованого в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 29 квітня 1993 року.

Як спадкоємець за законом першої черги, позивач звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори, проте нотаріус відмовив в оформленні спадщини у зв`язку відсутності правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на зазначене спадкове майно.

На теперішній час оформити спадщину й отримати свідоцтво про право на спадщину у позасудовому порядку позивач не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на вказану квартиру.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, просить суд вирішити справу на власний розсуд.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до положень ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2004 року ОСОБА_2 , 1942 року народження, визнано померлою. Рішення набрало чинності 27 листопада 2004 року.

На підставі вказаного рішення суду Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя зареєстровано смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 09.12.2004 року зроблено актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом мерії ! - НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , зареєстроване Соломбальським РАЦС м. Архангельська, актовий запис № 1540, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_5 від 07 квітня 1993 року, виданого згідно з розпорядженням від 07 квітня 1993 року № 1806-П, виконавчий комітет Ленінської районної ради народних депутатів посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_2

Вказана квартира зареєстрована Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_2 на праві приватної власності, про що внесено запис у реєстрову книгу за № 209р № 35762 від 29.04.1993 року.

Спадкова справа № 123 (2005) відкрита за заявою ОСОБА_1 від 21 лютого 2005 року за № 223, відповідно до якої остання приймає спадкове майно спадкодавця за законом. В заяві зазначено, що інших спадкоємців немає. До складу спадкового майна за законом належить квартира АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори Федченко О.О. від 22.06.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі сукупності вищевказаних письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 станом на час своєї смерті мала право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_1 має право на спадкування за законом квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ,, яка належала ОСОБА_2 станом на час його смерті.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

За ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевказані обставини справи, думку сторін, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом.

Повний текст рішення виготовлено 08.11.2019 року о 16.00 год.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Гнатюк