провадження №2-о/279/178/19
Справа № 279/6492/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

за участю секретаря Комарової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Коростенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що вона є сестрою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області. Вона звернулася до Коростенського міськрайоного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Житомирській області з питання державної реєстрації смерті свого брата, однак отримала відмову у зв"язку з тим, що реєстрація смерті була проведена на тимчасово непідконтрольній Україні території та бланк свідоцтва не відповідає формі, визначеній постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 року № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану», є недійсним і не створює правових наслідків. А також, що відсутні документи, що є підставою для державної реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини.

ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилась, надала заяву , в якій просить справу розглянути у її відсутність, заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи Коростенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Житомирській області , надала лист, в якому зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглянути у її відсутність.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту . Вона є рідною сестрою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області. ( а.с.3-4,7,8).

Відповідно до положень ст. ст. 4, 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Положеннями п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За змістом п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, суд враховує лікарське свідоцтво про смерть (а.с.7) від 18 жовтня 2019 року №102, видану Республіканським бюро судово-медичної експертизи Донецької Народної Республіки, в чинному законодавстві відсутні положення, які б визначали якими документами має бути посвідчено факт смерті особи на тимчасово окупованій території. На підставі даних про смерть ОСОБА_2 , померлого в м. Докучаєвськ-3 , Відділом записів актів громадянського стану Докучаєвського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було видано свідоцтво про смерть від 19 жовтня 2019 року серії НОМЕР_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 315-318 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт , що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Новотроїцьке Волновахського району Донецької області, Україна, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в . смт. Новотроїцьке Волновахського району Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його отримання.

Суддя В.П. Коваленко