Постанова

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 520/10602/15-ц

провадження № 61-27823св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , на заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2015 року в складі судді Маломуж А. І. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року в складі колегії суддів: Дрішлюка А. І., Гірняк Л. А., Сєвєрової Є. С.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 12 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 200 000 дол. США зі сплатою 12,5 % річних на строк до 12 січня 2017 року.

З метою належного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки.

У подальшому до кредитного договору за згодою поручителя були внесені зміни.

Відповідачі взяті на себе зобов`язання по кредитному договору не виконали, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 22 липня 2015 року становить 70 012,77 дол. США та 107 272,50 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 69 106,58 дол. США, заборгованість зі сплати процентів - 906,12 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 107 272,50 грн.

На підставі викладеного ПАТ «УкрСиббанк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 70 012,77 дол. США та 107 272,50 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором від 12 червня 2008 року в розмірі 70 012,77 дол. США - заборгованість по кредиту, та 107 272,50 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позичальник порушила умови кредитного договору, забезпеченого договором поруки, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що позивачем надано належні та допустимі докази видачі позичальнику кредитних коштів, яка тривалий час здійснювала погашення кредитної заборгованості.

Банк надав обґрунтований розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачами, власного розрахунку останні до суду не подали.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_2 до суду з касаційною скаргою не звертався, а тому судові рішення в частині вирішення позовних вимог до поручителя відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України судом касаційної інстанції не переглядаються.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості за кредитним договором. Позичальнику не було відомо про ухвалення рішення судом першої інстанції про стягнення кредитної заборгованості, тому вона продовжувала погашати кредит і після ухвалення цього рішення.

Також судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, оскільки відповідачі не отримали судових повісток, тому вони не могли викласти свої заперечення щодо позовних вимог та подати відповідні докази.

Банк не подав до суду першої інстанції доказів отримання позичальником кредитних коштів, а надані до апеляційного суду докази не можуть бути визнані належними та обґрунтованими. Позивачем не доведено наявності заборгованості за кредитним договором.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21 травня 2018 справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 12 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 200 000 дол. США зі сплатою 12,5 % річних на строк до 12 січня 2017 року.

З метою належного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 12 травня 2007 року був укладений договір поруки.

У подальшому до кредитного договору за згодою поручителя були внесені зміни.

Так, відповідно до додаткової угоди від 05 березня 2009 року сторони домовились про перенесення щомісячного строку сплати процентів, так погашення процентів відбувається з 01 до 25 числа кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти.

Згідно з додатковою угодою від 24 березня 2010 року сторони домовились про зміну графіку погашення кредиту.

Відповідно до додаткової угоди від 25 червня 2011 року сторони домовились: про те, що для ідентифікації кредитного договору в системі обліку банку можуть використовуватись, як номер зазначений при його укладанні, так і № 1 ; змінити графік погашення кредиту; а також про те, що за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором термін, встановлюється процента ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу, на дату виникнення такого прострочення.

Відповідачі взяті на себе зобов`язання по кредитному договору не виконали, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 22 липня 2015 року становить 70 012,77 дол. США та 107 272,50 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 69 106,58 дол. США, заборгованість зі сплати процентів - 906,12 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 107 272,50 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду в оскаржуваній частині відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою та третьою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом (частина друга статті 551 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено судами ОСОБА_1 отримала кредитні кошти на підставі договору кредиту, однак вказаний договір відповідачем не виконаний.

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що позичальник порушила умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь кредитора.

Переглядаючи рішення місцевого суду, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази видачі позичальнику кредитних коштів, яка тривалий час здійснювала погашення кредитної заборгованості. Банк надав обґрунтований розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачами, власного розрахунку останні до суду не подали.

Не є підставою для скасування законних судових рішень доводи касаційної скарги, що позичальник після ухвалення заочного рішення сплатила на користь банка 226 214 грн з метою погашення кредиту, оскільки здійснення проплат після ухвалення цього рішення є підставою для вирішення питання про зарахування цих коштів на стадії виконання судового рішення та не може бути підставою для скасування цих судових рішень.

Доводи касаційної скарги, що ОСОБА_1 не отримувала судові повістки під час розгляду справи в суді першої інстанції, тому не могла подати до суду свої пояснення та докази на спростування заявлених вимог, не заслуговують на увагу, оскільки порушення норм процесуального права під час ухвалення рішення суду першої інстанції були виправлені апеляційним судом під час перегляду справи за участі відповідачів, які не скористалися своїми правами, передбаченими статтями 27, 31 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) не подали обґрунтованого контррозрахунку до суду апеляційної інстанції, висновки місцевого суду не спростували.

Переглядаючи рішення місцевого суду, апеляційний суд встановив, що докази сплати кредитної заборгованості, надані відповідачем, не спростували розрахунку банку, оскільки всі проплати, на підтвердження яких були надані квитанції, відображені у розрахунку, крім того, розрахунок відображає й інші проплати, копії квитанцій яких не надавались відповідачем. Альтернативного розрахунку стороною відповідача та доказів сплати заборгованості в іншій сумі суду не було надано.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк