Справа № 342/1247/19
Провадження № 2/342/793/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона є уродженкою та жителькою с. Незвисько Городенківського району. Її батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . При житті, 22 березня 2001 року, ОСОБА_7 зробила письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно заповіла позивачці. Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом, зареєстрований в реєстрі за № 17, ніким не скасований і не відмінений. Після смерті матері відкрилася спадщина, до якої входить будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності спадкодавця на вказане майно підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будинковолодіння від 01.09.1988 року, згідно якого ОСОБА_7 є головою колгоспного двору. Реалізуючи своє право на спадщину за заповітом, позивачка звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезгадане спадкове майно у зв`язку із реєстрацією господарства, як колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору (15 квітня 1991 року) в господарстві по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: позивачка ОСОБА_2 , 1967 р.н., спадкодавець ОСОБА_7 , 1930 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідачі: ОСОБА_3 , 1963 р.н., ОСОБА_4 , 1985 р.н., ОСОБА_8 , 1988 р.н. Із заявами про виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. Позивачка фактично вступила в управління спадковим майном, виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, продовжує утримувати будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, сплачує комунальні послуги, однак не може належним чином реалізувати своє спадкове право на житло, тому звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Бундзяк У.М. підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 01 вересня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 148 від 10 серпня 1988 р., - в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташоване в АДРЕСА_2 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_7 .

Станом на 15.04.1991 в житловому будинку в АДРЕСА_2 були зареєстровані: голова двору ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується довідкою № 555, виданою 16.07.2019 виконкомом Незвиської сільської ради.

За заповітом, посвідченим 22 березня 2001 р. секретарем виконкому Незвиської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 17, ОСОБА_7 , жителька с. Незвисько Городенківського району, все своє майно, житловий будинок, надвірні споруди, присадибну ділянку, земельний пай і все інше майно, що їй належатиме за законом, - заповіла своїй дочці ОСОБА_2 . Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 45580761 (номер в реєстрі нотаріальних дій 17), що доводиться копією витягу № 56917172 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 19.07.2019 Івано-Франківською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи».

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 81 рік в с. Незвисько Городенківського району, актовий запис за № 5 від 10 травня 2012 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Незвиською сільською радою Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На день смерті ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зять ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що стверджується довідкою № 556, виданою 16.07.2019 виконкомом Незвиської сільської ради.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у зв`язку з одруженням змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », актовий запис за № 872 від 25 червня 2011 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції.

Те, що позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є дочкою ОСОБА_7 , стверджується копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Незвиської сільської ради Городенківського району, запис за № 12 від 06 червня 1967 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження, та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Незвиської сільської ради Городенківського району, з якого слідує, що позивачка при реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_9 », запис за № 11 від 21 жовтня 1984 р.

Отже, позивачка ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_7 та прийняли спадщину, - судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із копії спадкової справи № 154/2019, наданої приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я., вбачається, що позивачка, як спадкоємець за заповітом, 18.07.2019 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 Копією Витягу № 56900053 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 18.07.2019 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 64476188 (номер у нотаріуса 154/2019), спадкодавець ОСОБА_7 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

До складу спадщини ОСОБА_7 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. від 02 серпня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , з посиланням на те, що житловий будинок, на який претендує спадкоємець, належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_7 , частка померлої в спадковому житловому будинку конкретно не визначена.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 31.07.2019, встановлено, що житловий будинок споруджено в 1972 році, господарські будівлі та споруди в 1974, 1982, 1988, 1989, 1990, 1991 роках. Їх ринкова вартість станом на 03.08.2019 становить 119502 грн., що стверджується звітом про оцінку житлового будинку № 03082019_00562, складеного ФОП ОСОБА_12 . Із довідки № 557, виданої 16.07.2019 виконкомом Незвиської сільської ради вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в якому проживає позивачка ОСОБА_2 , розташований в АДРЕСА_2 . Отже, позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті матері ОСОБА_7 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, позов визнається відповідачами колишніми членами колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Місце проживання відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідачки ОСОБА_5 АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складене 28.12.2019.

Суддя: Ничик Г. І.