Справа № 333/1872/19
Провадження №2/333/1388/19
22 серпня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом: фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича, АДРЕСА_1
до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2
про стягнення завданих збитків в порядку регресу у розмірі 6 293,63 грн.,
Фізична особа-підприємець Попов Вячеслав Євгенович (далі за текстом ФОП ОСОБА_2 ) звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ) завданих збитків в порядку регресу в сумі 6 293,63 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує наступним. 13.06.2014 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № НОМЕР_1 з додатковим договором № 1, на виконання умов якого відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі 6000 грн. Майнові інтереси АТ «Державний ощадний банк України», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення позичальниками грошових коштів були застраховані у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») згідно договору добровільного страхування кредитів від 01.08.2014 р. № 055/21, на виконання умов якого останнім визнано факт неповного погашення Позичальником грошового зобов`язання та виплачено АТ «Державний ощадний банк України» страхове відшкодування в розмірі 6 293 грн. 05.02.2019 р. між ПрАТ «УПСК» та ФОП Поповим В.Є. укладено договір про відступлення права вимоги за № 05/02/2019, за умовам якого позивач отримав право вимоги до відповідача в порядку регресу, виплаченого первісним кредитором в сумі 6 293,63 грн.
З огляду на те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує наявну заборгованість, що виникла на підставі договору про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № НОМЕР_1 з додатковим договором № 1, позивач просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 6 293,63 грн.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилась, на останню відому адресу проживання відповідача направлено судові повістки. На адресу суду повернулись конверти із зазначенням причини повернення - «адресат не проживає».
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1). Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (ч. 2).
Згідно з ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу (ч. 1). Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2).
Судом встановлено, що 13.06.2014 р. між ОСОБА_1 (Клієнт) та публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (Банк) укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 8492-40 з додатками та додатковим договором № 1, на виконання умов якого (п. 1.1.4. додаткового договору № 1) Банк встановив Клієнту кредит в сумі 6000 грн. із фіксованою процентною ставкою в розмірі 28% річних та за несанкціонованим овердрафтом в розмірі 35% річних.
Частиною 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Вбачається, що 01.10.2014 р. між приватним акціонерним товариством «Українсько пожежно-страхова компанія» (Страховик) та акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування кредитів № 055/21, предметом якого (п. 2.1. договору) є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з неповерненням або неповним поверненням Позичальниками Страхувальнику кредиту та/або несплатою або частковою несплатою процентів по ньому на умовах, встановлених відповідними кредитним договорами.
Згідно з п.п. 2.2., 2.3. договору добровільного страхування кредитів № 055/21, Страхувальник зобов`язався сплачувати страхові платежі, а Страховик прийняв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами цього договору, виплатити страхувальнику страхове відшкодування на умовах цього договору. Вигодонабувачем за цим договором є Страхувальник.
З матеріалів справи слідує, що заявою від 12.02.2016 р. № 35/1-582 про настання страхового випадку АТ «Державний ощадний банк України» просить ПрАТ «Українсько пожежно-страхова компанія» виплатити страхове відшкодування разом з додатково нарахованими відсотками в загальному розмірі 6 335,37 грн.
Страховим актом ПрАТ «Українсько пожежно-страхова компанія» від 30.03.2016 р. № 055/21/010/16 зазначена вище подія з неповернення Позичальником кредитних коштів визнана страховою та вирішено провести виплату АТ «Державний ощадний банк України» страхового відшкодування в загальному розмірі 6 293,63 грн.
Як свідчить наявна в матеріалах цієї справи виписка по рахунку від 30.03.2016 р., ПрАТ «Українсько пожежно-страхова компанія» виплачено АТ «Державний ощадний банк України» суму страхового відшкодування в розмірі 6 293,63 грн.
Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
З огляду на викладене, до ПрАТ «Українсько пожежно-страхова компанія» в порядку регресу перейшло право вимоги, яке АТ «Державний ощадний банк України» мало до ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням останньою зобов`язань за додатковим договором від 02.12.2014 р. № 1 до договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 13.06.2014 р. № 8492-40.
Вимогою за вих. від 02.02.2017 р. № РУФ/055/21/010/16/1 ПрАТ «Українсько пожежно-страхова компанія» повідомлено ОСОБА_1 , що у останньої виникло зобов`язання перед ПрАТ «Українсько пожежно-страхова компанія» з відшкодування завданих збитків в сумі 6 293,63 грн.
Доказів на підтвердження сплати відповідачем ПрАТ «Українсько пожежно-страхова компанія» заборгованості в сумі 6 293,63 грн. матеріали цієї справи не містять та ОСОБА_1 не надано.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Як встановлено судом, 05.02.2019 р. між ПрАТ «Українсько пожежно-страхова компанія» (Довіритель) та фізичною особою-підприємцем Поповим Вячеславом Євгеновичем укладено договір про відступлення права вимоги № 05/02/2019, у відповідності до умов якого (п. 2.1. договору), Первісний кредитор передав (відступив) Новому кредитору свої права вимоги до Боржників, в т.ч. до ОСОБА_1 , а Новий кредитор набув право вимоги Первісного кредитора за укладеними договорами страхування та зобов`язався сплатити Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.
Таким чином, на підставі наведеного вище договору про відступлення права вимоги № 05/02/2019, Новий кредитор - ФОП Попов В. ОСОБА_3 . набув право вимоги Первісного кредитора (ПрАТ «Українсько пожежно-страхова компанія») до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості з останньої в сумі 6 293,63 грн.
За таких обставин, оскільки матеріали цієї справи не містять доказів погашення ОСОБА_1 наведеної вище заборгованості, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 6 293,63 грн. є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому є такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.
Позивачем заявлено до стягнення 1 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат ФОП Поповим В.Є. додано до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 30.01.2019 р. № 30/01/19 з додатковою угодою від 27.03.2019 р. № 84, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.03.2019 року до Договору про надання правової допомоги від 30.01.2019 року, квитанцію до прибуткового касового ордера від 27.03.2019 року на суму 1000 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 24.01.2019 р. серії КВ № 6314.
Враховуючи те, що доданими до матеріалів справи доказами в повному обсязі підтверджується сума витрат, понесених позивачем під час розгляду справи, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. та судового збору в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича (р/р НОМЕР_3 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) - 6 293 (шість тисяч двісті дев`яносто три) грн. 63 коп. - завданих збитків в порядку регресу, 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору, 1 000 (одну тисячу) грн. витрат на правову допомогу.
Повне рішення складено 28.08.2019 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова