Справа № 404/6889/16-ц
Номер провадження 2/404/215/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, просив:

- визнати житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю в рівних частинах подружжю ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 28 травня 2002 року між ОСОБА_1 , як покупцем та ОСОБА_6 , як покупцем, відповідно до якого ОСОБА_6 продала йому 1/6 частину домоволодіння та присадибної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування 2/3 частки після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/3 частку після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в період шлюбу побудували будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .

Підставами для забудови став договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для забудови житлового будинку від 12 грудня 1961 року та акта введення в експлуатацію від 11 липня 1980 року.

Відповідно до довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» №24620 від 15 червня 2016 року право власності на житловий будинок зареєстроване за ОСОБА_5 , відповідно до договору на права забудови № 396 від 30 січня 1962 року, акту введення в дію від 03 вересня 1980 року, зареєстроване Кіровоградським БТІ 13 січня 1981 року.

На ім`я батька, ОСОБА_5 , також був виданий акт на право приватної власності на землю від 28 липня 1998 року серії КР №00008765 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Мати, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 29 квітня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому.

Батько, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 29 вересня 2014 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виконавчий комітет Карлівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області 14 грудня 1947 року зареєстрував шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з присвоєнням спільного прізвища після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 .

Після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач прийняв спадщину шляхом проживання у спадковому будинку разом із спадкодавцем на день її смерті протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, тобто з 03 червня 1997 року по 29 вересня 2014 року.

Вказані факти постійного проживання нотаріусом були перевірені по штампу прописки у будинковій книзі для прописки громадян, які проживають у будинок АДРЕСА_1 .

Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 травня 2002 ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_5 склав на його ім`я заповіт на все майно, що йому належить на день смерті.

Сестра позивача, ОСОБА_6 , після смерті матері ОСОБА_4 , подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла, після її смерті залишились спадкоємці відповідачі по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Оскільки, спадщина на 1/2 частину майна після смерті матері ОСОБА_4 відкрилась до 01 квітня 2004 року та була прийнята спадкоємцями, відповідно до п. 1, п.5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, до даних правовідносин в частині спадкування необхідно застосувати чинне на час відкриття спадщини законодавство, розділ VII ЦК України 1963 року.

Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року, позивач, батько ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_6 , являлись спадкоємцями першої черги за законом та відповідно п. 1 п.2 ст. 549 ЦК України прийняли спадщину після її відкриття.

Оскільки, відповідно до ст. 529 ЦК України 1963 року, частки спадкоємців є рівними, частка кожного із спадкоємців становить 1/6 (1/2:3).

Після прийняття спадщини, сестра ОСОБА_6 продала йому, ОСОБА_1 , належну їй 1/6 частку вправі власності на домоволодіння та присадибну ділянку, що підтверджується розпискою від 28 травня 2002 року.

Від нотаріального посвідчення договору сестра позивача ОСОБА_6 ухилялась.

Оскільки, письмовим доказом (розпискою) підтверджується домовленість щодо всіх істотних умов договору і відбулось повне його виконання, а сестра ОСОБА_6 ухилялась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати даний договір дійсний.

Зваживши в сукупності наведені вище обставини, вважає, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки придбаний в період перебування їх у зареєстрованому шлюбі, а тому частки кожного з подружжя у праві власності є рівними та складають по 1/2 частці.

Вважає, що ним була придбана 1/6 частка в домоволодіння, яка належала сестрі ОСОБА_6 , то вважає, що є всі достатні підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування на ціле домоволодіння.

Таким чином, його частка після смерті матері ОСОБА_4 та купівлі частки, яка належала сестрі ОСОБА_6 , становить 1/6 + 1/6 = 1/3.

09 вересня 2016 року позивач звернувся до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, посвідченим Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 27 травня 2002 року, після смерті батька ОСОБА_5 на 2/3 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 , з яких 1/ АДРЕСА_2 частка належала йому, а 1/6 частка належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх прав.

09 вересня 2016 року позивач звернувся до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 на 1/6 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1627/02-31 від 09 вересня 2016 року та постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1627/02-31 від 09 вересня 2016 року Кіровоградська міська державна нотаріальна контора №2 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, посилаючись на відсутність документа, підтверджуючого право власності ОСОБА_4 на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки в позасудовому порядку відсутні можливості оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування, то позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 21 листопада 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення в ній вказаних недоліків /т.1, а.с.32-33/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 21 лютого 2017 року позовну заяву повторно залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних у ній недоліків /т.1, а.с.38/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 16 березня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання /т.1, а.с.45/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 січня 2018 року продовжено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, призначено підготовче засідання /т.1, а.с.159-160/.

20 лютого 2019 року від представника позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно якої вона остаточно просила:

- визнати житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю в рівних частинах подружжю ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 28 травня 2002 року між ОСОБА_1 , як покупцем та ОСОБА_6 , як продавцем, відповідно до якого ОСОБА_6 продала йому 1/6 частину домоволодіння та присадибної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування 2/3 частки після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/3 частку після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- встановити факт належності правовстановлюючого документа свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого Крупським ЗАГСом Кіровоградського рай бюро ЗАГС 14 грудня 1947 року, громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки ім`я ОСОБА_5 не збігається з ім`ям особи зазначеної в свідоцтві про народження ОСОБА_5 /т.1, а.с.212-216/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2019 року прийнято заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 20 лютого 2019 року /т.1, а.с.242-243/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 квітня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні /а.с.19-20/.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_5 /т.1, а.с.217/.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 16 вересня 2016 року, 14 грудня 1947 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_7 змінилось на « ОСОБА_8 » /т.1, а.с.13/.

Вказане, також підтверджується свідоцтвом про одруження, відповідно якого 14 грудня 1942 року « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_7 » одружились. Після реєстрації одруження прізвища чоловіка: « ОСОБА_8 », дружини: « ОСОБА_8 » /т.1, а.с.102/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , його батьками є: батько - ОСОБА_5 , мати ОСОБА_4 . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 /т.1, а.с.9/.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, з кількістю кімнат від одної до п`яти включно, від 12 грудня 1961 року, Виконком міської ради депутатів відділ комунального господарства виконкому міської ради депутатів або житлове управління м. Кіровограда в особі зав. комунальним відділом надав ОСОБА_5 на праві безтермінового користування земельну ділянку АДРЕСА_1 , загальною площею 420 кв.м. згідно з планом земельної ділянки /т.1, а.с.15-16/.

Відповідно до акту від 11 липня 1980 року комісія у присутності ОСОБА_5 оглянула пред`явлену до здачі будівлю, розташовану на ділянці АДРЕСА_1 встановила, що будівництво розпочато в 1962 році та закінчено у 1965 році /т.1, а.с.17/.

Відповідно до державного акту на права приватної власності на землю, серії КР № 00008765, ОСОБА_5 на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 10 червня 1998 року №24 передана у власність земельна ділянка площею 500,6 кв.м. Земельна ділянка розташована на території АДРЕСА_1 . Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на права приватної власності на землю за №6787 /т.1, а.с.14/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 у віці 74 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 29 квітня 2000 року зроблено запис за №1376. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 29 квітня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому /а.с.11/.

Відповідно до заповіту, посвідченого 27 травня 2002 року державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори Івановою І.Ю., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець села Вільний Гай, Кіровоградського району, Кіровоградської області, мешканець міста Кіровограда АДРЕСА_3 пров АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі все, те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає ОСОБА_1 /т.1, а.с.18/.

Відповідно до розписки від 28 травня 2002 року, ОСОБА_6 отримала від брата ОСОБА_1 кошти в сумі 1500 доларів США в якості компенсації за частину житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 в присутності їхнього батька ОСОБА_5 та його згоди. Претензій до спадщини не має. Згодна, щоб її частина будинку перейшла у власність брату ОСОБА_1 /т.1, а.с.19/.

Відповідно до розписки від 28 травня 2002 року, ОСОБА_5 був свідком того, що його син ОСОБА_1 у 2002 році сплатив ОСОБА_6 1500 доларів США в якості компенсації за частину житлового будинку в АДРЕСА_1 в його присутності /т.1, а.с.176/.

02 квітня 2012 року на будинок АДРЕСА_1 був виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок /т.1, а.с. 20-22/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 у віці 65 років, про що 29 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис № 3062. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 повторно виданим 07 липня 2016 року Кіровоградським міським відділом державної реєстрації смертей Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області /т.1, а.с.12/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 у віці 89 років, про що 29 вересня 2014 року складеного відповідний актовий запис № 2561. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 29 вересня 2014 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції /а.с.10/.

Відповідно до архівної довідки, номер 24620 від 15 червня 2016 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_5 /т.1, а.с.23/.

Відповідно до довідки квартального комітету № 6 від 18 лютого 2012 року, виданої ОСОБА_5 , 1924 р.н., який проживає по АДРЕСА_1 , склад сім`ї становить 2 чол. В домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 б на день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були зареєстровані та проживали: її чоловік ОСОБА_5 , 1924 р.н., син ОСОБА_1 , 1953 р.н., племінник ОСОБА_2 , 1974 р.н. /т.1, а.с. 24/.

Відповідно до довідки квартального комітету № 6 від 16 травня 2015 року, виданої ОСОБА_1 , 1953 р.н., що проживає по АДРЕСА_1 , про те, що померлий ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за вище вказаною адресою до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з ним був зареєстрований та проживав з 21 травня 2006 року його син ОСОБА_1 , 1953 р.н. та проживає до теперішнього часу за вказаною адресою /т.1, а.с.24/.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1628/02-31 від 09 вересня 2016 року, Кіровоградська міська нотаріальна контора № 2 відмовила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 27 травня 2002 року за реєстровим № 3-1195, після смерті батька ОСОБА_5 , 1924 р.н., на 2/3 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких 1/ АДРЕСА_2 частка належала йому, а 1/6 частка належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

У вказаній постанові зазначено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 видане бути не може у зв`язку з тим, що факт шлюбних відносин між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 наданими документами не підтверджується та відсутністю документа, підтверджуючого право власності ОСОБА_4 на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя, зареєстрованого у встановленому законом порядку /т.1, а.с.25/.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1627/02-31 від 09 вересня 2016 року, Кіровоградська міська нотаріальна контора № 2 відмовила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/6 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

У вказаній постанові зазначено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_4 Кропивницькому АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 видане бути не може, у зв`язку з тим, що факт шлюбних відносин між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 наданими документами не підтверджується та відсутністю документа, підтверджуючого право власності ОСОБА_4 на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя, зареєстрованого у встановленому законом порядку /т.1, а.с.26/.

Відповідно до довідки, виданої квартальним комітетом № 20 від 12 липня 2017 року, ОСОБА_3 , 1985 р.н., вбачається, що станом на 28 листопада 2013 року він проживав спільно без реєстрації за адресою АДРЕСА_5 зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , 1948 р.н. /т.1, а.с.157/.

Відповідно до повідомлення управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 19 листопада 2019 року, за обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області, місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки с. Крупстке Кіровоградського району Кіровоградської області, значилось зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_6 , по паспорту серії НОМЕР_6 , виданого 13 травня 2003 року Кіровським ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області. 14 грудня 2013 року ОСОБА_6 знята з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю.

Відповідно до листа начальника ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» від 20 серпня 2019 року, ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_7 , засуджена ІНФОРМАЦІЯ_6 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_8 Ленінським райсудом м. Кіровограда за ч. 2 ст.27, ч.2, ст.28-ч.2 ст. 366, ч. 5 ст.27- ч.5 ст. 191 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 3 роки. Вирок не набрав законної сили. Утримувалась в Кропивницькому слідчому ізоляторі з 29 жовтня 2013 року по 28 листопада 2013 року. 28 листопада 2013 року ОСОБА_6 померла /т.2, а.с.47/.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , кожному з яких належало по 1/2 частці.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спадщину прийняли: її дочка - ОСОБА_6 шляхом подачі до нотаріальної контори, у встановлений законом 6-ти місячний строк, заяви про прийняття спадщини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , її син ОСОБА_1 шляхом проживання у спадковому будинку разом з спадкодавцем на день її смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця, з 15 липня 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 , її чоловік ОСОБА_5 шляхом проживання у спадковому будинку разом з спадкодавцем на день її смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця, з 03 червня 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно, частка кожного із спадкоємців становить: ОСОБА_1 1/6 ч., ОСОБА_9 2/3ч., ОСОБА_6 1/6 ч.

Після смерті дружини, ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкових прав у встановленому законом порядку не оформив.

З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_9 звернувся його син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_6 є її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини після її смерті не звертались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49470539 від 13 жовтня 2017 року.

Факту прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті їхньої матері іншим шляхом судом не встановлено.

Відповідно до довідки квартального комітету №20 від 12 липня 2017 року, ОСОБА_3 , 1985 р.н. станом на 28 листопада 2013 року проживав за адресою: АДРЕСА_5 , спільно без реєстрації зі своєю матерію ОСОБА_6 , 1948 р.н. /т.1, а.с.157/.

Відповідно до довідки квартального комітету №20 від 12 липня 2019 року, виданої ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зареєстровані, не проживали та не проживають.

Оскільки позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини в позасудовий порядок через те, що частка співвласників в праві спільної сумісної власності на частину житлового будинку не визначена, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання житлового будинку спільною сумісною власністю його батьків та визнання за ним права власності у порядку спадкування на 2/3 частки після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/6 частку після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, позивач просив визнати дійсним договір купівлі продажу, укладений 28 травня 2002 року між ним, як покупцем та його сестрою ОСОБА_6 , як продавцем, відповідно до якого ОСОБА_6 продала йому 1/6 частину домоволодіння та присадибної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 .

Однак, суд вважає, що вказана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що надана розписка про отримання ОСОБА_6 коштів від позивача у розмірі 1500 доларів США, в якості компенсації за частину житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , не свідчить про домовленість між сторонами щодо усіх істотних умов договору відповідно до вимог статей 638, 655 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Встановивши фактичні обставини у справі, суд дійшов висновку, що між позивачем та ОСОБА_6 не було укладено договору купівлі-продажу житлового будинку, а були лише наміри вчинити такий правочин. Видача розписки, яка міститься у матеріалах справи без належного укладання договору не вважається укладеним договором, а отже, відповідно, не може визнаватись дійсним в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , 14 грудня 1947 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 , 1924 р.н. та ОСОБА_7 , 1926 р.н.

З вказаного свідоцтва вбачається, що ім`я батька позивача зазначено як « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_11 ».

Згідно до п.6 ч. 1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За вказаних обставин вимога про встановлення факту належності свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого Крупським ЗАГСом Кіровоградського райбюро ЗАГС 14 грудня 1947 року, громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 підлягає задоволенню.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування підлягає частковому задоволенню.

Суд вважає за можливе визнати житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю в рівних частинах подружжя ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . За позивачем визнати право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 у порядку спадкування на 2/3 частки після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/6 частку після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити факт належності свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого Крупським ЗАГСом Кіровоградського райбюро ЗАГС 14 грудня 1947 року, громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 141, 258- 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Встановити факт належності свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого Крупським ЗАГСом Кіровоградського райбюро ЗАГС 14 грудня 1947 року, громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5

Визнати житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю в рівних частинах подружжя ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та право власності на 1/6 частку в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , 1974 р.н., місце проживання: АДРЕСА_8 , ІПН- не відомий.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання: АДРЕСА_8 , ІПН НОМЕР_8 .

Повний текст рішення суду складено 23.12.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда