УХВАЛА

28 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 2-142/2008

провадження № 61-3902ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 23 квітня 2008 року та ухвалу Верховного Суду України від 20 березня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Селезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсною заяви про вилучення земельної ділянки, визнання недійсними рішень сільської ради, визнання незаконним державного акта про право приватної власності на землю, визнання незаконним будівництва, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відновлення сільською радою садиби,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Селезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсною заяви про вилучення земельної ділянки, визнання недійсними рішень сільської ради, визнання незаконним державного акта про право приватної власності на землю, визнання незаконним будівництва, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відновлення сільською радою садиби.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 23 квітня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2008 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 20 березня 2009 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 23 квітня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2008 року.

Ухвалами Верховного Суду від 13 серпня 2018 року, від 18 березня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 23 квітня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2008 року, на підставі пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

17 грудня 2019 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Баришівського районного суду Київської області від 23 квітня 2008 року та ухвалу Верховного Суду України від 20 березня 2009 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 21 грудня 2019 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

У відкритті касаційного провадження на рішення Баришівського районного суду Київської області від 23 квітня 2008 року необхідно відмовити, з огляду на таке.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

З огляду на вищевказані обставини та норми закону, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 23 квітня 2008 року необхідно відмовити з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки ухвалою Верховного Суду України від 20 березня 2009 року, ухвалами Верховного Суду від 13 серпня 2018 року, від 18 березня 2019 року вже відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вище зазначене судове рішення.

Разом з цим, відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження в справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки чинним ЦПК України не передбачено право касаційного оскарження до Верховного Суду судових рішень, ухвалених Верховним Судом України, як судом касаційної інстанції, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду України від 20 березня 2009 року необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись пунктами 1, 3 частини другої статті 394, статті 398 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 23 квітня 2008 року та ухвалу Верховного Суду України від 20 березня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Селезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсною заяви про вилучення земельної ділянки, визнання недійсними рішень сільської ради, визнання незаконним державного акта про право приватної власності на землю, визнання незаконним будівництва, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відновлення сільською радою садиби.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: С. Ю. Бурлаков