Справа № 342/1264/19
Провадження № 2/342/799/2019
19 грудня 2019 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Ничик Г.І.,
з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 . його мама ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила заповіт, яким все належне йому майно заповіла позивачці. Даний заповіт посвідчений секретарем Торговицької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 20, ніким не скасований та не оскаржений. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку спадкодавець проживала разом з позивачем. Останній, як спадкоємець за заповітом, з метою реалізації свого права на спадщину, 23.04.2012 звернувся з заявою в нотаріальну контору. Постановою нотаріуса від 21.10.2019 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на відсутність реєстрації права власності на спадкове майно за померлою. Згідно записів погосподарських книг сільської ради за 1991-2015 роки власником господарства по АДРЕСА_1 (змінено з № АДРЕСА_2 ) в с. АДРЕСА_3 була ОСОБА_3 . Для будівництва та обслуговування житлового будинку відведена земельна ділянка площею 0,25 га. При житті ОСОБА_3 не зареєструвала право власності на належне їй нерухоме майно. Наведене стало підставою для звернення позивача в суд з позовом про визнання права власності.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. У вступному слові пояснив, що його батько ОСОБА_4 помер в 1991 р., його батьки не були членами колгоспу, згідно виданої Торговицькою сільською радою довідки будинок, в якому проживала їх сім`я, відносився господарства службовців.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову.
Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача.
Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.
Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.), який набрав чинності з 01.01.2004, визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень згаданого ЦК - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
За заповітом, посвідченим 23.04.2012 секретарем Торговицької сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в журналі реєстрації нотаріальних дій за № 20, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька с. Торговиця, усю спадщину, права, які їй належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які будуть їй належати в майбутньому, - заповіла синові ОСОБА_4 , 1980 року народження. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 52795114 (номер у реєстрі нотаріальних дій 20), що доводиться Інформаційною довідкою № 32059305 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 18.10.2012 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. у зв`язку з відкриттям спадкової справи.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 54 років в с. Торговиця, актовий запис № 9 від 26 квітня 2012 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.
На день смерті ОСОБА_3 (на ІНФОРМАЦІЯ_3 ) разом з нею в господарстві по АДРЕСА_1 проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_4 , 1980 р.н., що стверджується довідкою № 1091, виданою 02.10.2019 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради.
Те, що позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , стверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданого 06.12.1980 Торговицькою сільською радою Городенківського району, запис за № 75 від 06 грудня 1980 р. в книзі реєстрації актів про народження.
Батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 84 роки в с. Торговиця Городенківського району, актовий запис № 27 від 06 грудня 2013 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району.
Наведене свідчить, що спадкоємець за заповітом, позивач ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_3 , - судом не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
До складу спадщини ОСОБА_3 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Із копії спадкової справи № 76/12, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. вбачається, що позивач ОСОБА_4 18.10.2012 подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Постановою від 21 жовтня 2019 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері на житловий будинок АДРЕСА_4 з посиланням на те, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок, подані спадкоємцем документи не підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вищезгаданий житловий будинок.
Із довідки № 1211, виданої 21.11.2019 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради вбачається, що господарство по АДРЕСА_1 належало до господарств службовця.
Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 8774 від 01.11.2018 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 не зареєстровано.
Згідно роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 , виготовленого 09.11.2018 вбачається, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди збудовані в 1989 р.
Довідкою № 1093, виданою 02.10.2019 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради стверджується, що за господарством по АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га.
Про реєстрацію будинку по АДРЕСА_1 у виконкомі місцевої ради свідчить витяг із погосподарської книги Торговицької сільської ради за 1991-1995 (особовий рахунок 490), власник господарства ОСОБА_3 , суспільна група господарства - господарство службовця. Також про реєстрацію будинку свідчить витяг із погосподарської книги за 1991-1995 (особовий рахунок 490) Торговицької сільської ради, порядок ведення яких визначений Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69, яким стверджено, що власником господарства по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , суспільна група господарства - господарство службовця.
Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 станом на 02.10.2019 становить 105120 грн.
Досліджені судом докази підтверджують, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті матері фактично став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, - визначено ст. 392 ЦПК України.
Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позову.
На підставі ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220- 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , с. АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 район, Івано-Франківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 АДРЕСА_6 .

Повне судове рішення складене 28.12.2019.

Суддя: Ничик Г. І.