ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1284/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивачка) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідачка) про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 75 000 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. 28.03.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено письмовий договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Луцькою Оленою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за № 219. Відповідно до умов договору позики відповідачка отримав від позивачки у безпроцентну позику грошові кошти в розмірі 75 000 грн., що станом на дату укладення договору еквівалентно 3000,00 дол. США. За умовами договору позика повинна бути повернута у строк до 28.06.2015.

12.03.2018 позивачкою на адресу відповідачки була направлена вимога про повернення позики з метою мирного досудового врегулювання спору та можливості досягнення згоди щодо повернення боргу без звернення до суду. ОСОБА_2 проігнорувала письмову вимогу про повернення боргу.

Ухвалою суду від 10 серпня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Представник позивача подала клопотання про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 викликалася в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем її проживання, також судова повістка про виклик відповідачки була розміщена на сайті суду, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подала.

Зважаючи на викладене суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, відповідачем не подано заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та письмового відзиву на позов.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.

28.03.2015 між ОСОБА_1 (позикодавцем) та ОСОБА_2 (позичальником) укладено договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Луцькою Оленою Анатоліївною та зареєстровано в реєстрі за № 219, предметом якого є надання позикодавцем позичальнику у безпроцентну позику грошових коштів в сумі 75 0000 грн., що еквівалентно 3000 дол. США за середнім курсом продажу дол. США комерційними банками на дату укладання цього договору.

Факт одержання позичальником грошових коштів за вищевказаним договором підтверджується власноручним підписом ОСОБА_2 даного договору.

З позову вбачається, що ОСОБА_2 своїх грошових зобов`язань у встановлений договором позики строк не виконала, а саме до 28.06.2015 грошові кошти не повернула, що підтверджується наявністю у позивачки оригінала договору позики грошових коштів, який підписала відповідачка ОСОБА_2 і цим погодилась з договором.

Правовідносини, які випливають з договору позики, врегульовані нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України.

Відповідно до положень статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Зважаючи на положення частини 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його суму не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а в частині 2 вищевказаної статті ЦК України вказано, що підпис відповідачкою договору посвідчує передання їй позивачкою грошових коштів і містить вказівку на її зобов`язання повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, розцінюються судом як доказ укладення між сторонами договору позики.

Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Частини 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк встановлений законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до вимог частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 своїх грошових зобов`язань у встановлений строк не виконала, що підтверджується договором позики грошових коштів.

Отже зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення матеріального закону вимоги ОСОБА_1 суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх в повному обсязі.

Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивачки, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачку сплачений позивачкою судовий збір в загальному розмірі 750 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 75 000 грн. та та судові витрати в сумі 750 грн., а усього 75 750 грн.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили, якщо після закінчення строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: