Справа № 219/5402/19
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.

за участю секретаря Петрейко А.О.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

20 травня 2019 року ОСОБА_2 , місце проживання якого: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , звернувся з позовом до ОСОБА_3 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що згідно до ордеру № 18 на право зайняття житлової площі у гуртожитку, який було видано позивачу, встановлено, що кімнату у гуртожитку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 було передано у постійне користування позивачу. Окрім позивача та зареєстровані ще його дружина, та двоє синів. Один з яких є відповідач по справі. Проте незважаючи на дану реєстрацію, відповідач фактично не проживає у даній квартирі та не користується комунальними послугами ще з 2012 року. Враховуючи, що відповідач не несе витрат за комунальні послуги та інші витрати на утримання квартири, а його реєстрація не дає позивачу можливість оформити субсидію, тому позивач вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 20 хвилин 18 липня 2019 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

Підготовче судове засідання призначене на 09 годину 20 хвилин 18 липня 2019 року, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2019 року, відкладено на 09 годину 00 хвилин 23 серпня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 годину 00 хвилин 22 жовтня 2019 року.

Судове засідання, призначене на 14 годину 00 хвилин 22 жовтня 2019 року відкладене на 16 грудня 2019 року на 13 годину 00 хвилин у зв`язку знаходженням судді у відгулах.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , який діє на підставах та повноваженнях перевірених судом, позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити.

При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Будучи допитаною у якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що відповідач є її хрещеником, який наразі проживає у Росії зі своєю сім`єю вже довгий час, а позивач є її кумом. В квартирі проживає лише позивач та його дружина.

Будучи допитаною у якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що відповідач є її сином, який проживає зі своєю сім`єю окремо від них, а позивач чоловіком. Відповідач вже довгий час зі своєю сім`єю проживає у Росії, з ним вони спілкуються лише по скапу.

Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивач є головним квартиронаймачем кімнати у гуртожитку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією ордеру № 18 від 14 лютого 1996 року (а.с.9), згідно довідки про склад сім`ї від 10 травня 2019 року (а.с.10) відповідач прописаний за адресою АДРЕСА_2 .

Проте, як вбачається з копії акту від 15 травня 2019 року (а.с.11) ОСОБА_3 прописаний за адресою АДРЕСА_2 , але не проживає там з 2010 року.

З відповіді першого заступника міського голови Савченко Т.М. за вхідним № 16648 від 03 червня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.21).

Відповідно до статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи є причини відсутності відповідача поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи є причини відсутності відповідача поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідач не користувався житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 з 2010 року, і він наразі не є членом сім`ї наймача даної квартири і тому у відповідності до норм статті 71 ЖК УРСР за ним не зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Враховуючи викладене, суд вважає, що факт відсутності відповідача у вищезазначеній квартирі без поважних на те причин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим, суд вважає, що за відповідачем не може бути збережено право користування житловим приміщенням і тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

За клопотанням позивача суд залишає судові витрати за ним не стягуючи їх з відповідача.

Керуючись статтями 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 , місце проживання якого: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , до ОСОБА_3 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя