ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 611/975/19

Провадження № 22-ц/818/6264/19

27 грудня 2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» на заочне рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2019 року (суддя Коптєв Ю.А.) по справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

В жовтня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 11806,48 грн. за кредитним договором № б/н від 09 грудня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. В зв`язку з чим, станом на 15 вересня 2019 року, відповідач має заборгованість у сумі 11 806,48 грн., з них: 1737,39 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7580,69 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1450,00 грн. нараховано пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 538,40 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Справа розглянута за відсутності сторін.

Заочним рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції АТ КБ Приват Банк звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що сторонами було погоджено всі істотні умови договору, в тому числі щодо сплати пені та штрафів.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ ««ПРИВАТБАНК», на підставі Анкети-заяви ОСОБА_1 від 09 грудня 2016 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідачу було відкрито рахунок, та надано кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 7).

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «ПРИВАТБАНК» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 8-23).

Відповідно до розрахунку суми заборгованості, в зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань по кредитному договору від 09 грудня 2016 року, станом на 15 вересня 2019 року, відповідач має заборгованість у сумі 11806,48 грн., з них: 1737,39 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7580,69 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1450,00 грн. нараховано пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 538,40 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 5-6).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафу та пені, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а в анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати відсотків та неустойки за невиконання договору, то вимоги банку задоволенню не підлягають.

Вказані висновки суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту не відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до частин 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статями 626, 628 ЦК України договір визначений як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У ст. 634 ЦК України договір приєднання визначений як договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, анкета-заява ОСОБА_1 від 09 грудня 2016 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, за якою відповідачу було відкрито рахунок та надано кредит, свідчить про наявність обґрунтованих вимог позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом, штрафу та пені, суд першої інстанції дійшов правильного висновку.

Оскільки Умови та правила надання банківських послуг не підписані сторонами, а нарахування відсотків за користування кредитом умовами анкети - заяви від 09 грудня 2016 року не передбачені, то їх нарахування позивачем є безпідставним.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що вказані Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору та погоджені останніми. Таким чином, стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом, штрафу та пені є безпідставним.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до незгоди з рішенням суду та особистого тлумачення норм права та обставин справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2019 року в частині відмови у стягненні заборгованості за тілом кредиту - скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1737,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 282,69 грн., за подання апеляційної скарги 424,03 грн.

В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді І.П.Коваленко

А.І.Овсяннікова