Ухвала

28 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 216/2238/18

провадження № 61-22735ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано частку у квартирі АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та встановлено їх у розмірі 1/2 частині кожному, припинивши право спільної сумісної власності на майно.

Не погодившись з указаним рішенням, відповідач оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав несплати судового збору.

У грудні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявник, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати.

Касаційна скарга мотивована тим, що вона перебуває у скрутному майновому становищі, є особою пенсійного віку, тому сума судового збору є значною для неї. Також посилається на те, що судом апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки вона надала суду довідки Головного управління Державної податкової служби про відсутність доходів за попередній та поточний рік.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Випадки касаційного оскарження судових рішень передбачені статтею 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

У цьому переліку відсутні ухвали апеляційного суду про залишення апеляційних скарг без руху.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, ухвала апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко