У Х В А Л А

про забезпечення позову

28.12.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участі секретаря Ходи Д.О.

розглянувши у судовому засіданні в м. Бар Вінницької області заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Шаргород» адвоката Зубаль Аліни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ «Агрофірма «Шаргород» до ОСОБА_1 , СТОВ «Подільська Зоря», ПП «УКРАГРО ТТК» про визнання правочинів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Агрофірма «Шаргород» звернулося до Барського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 , СТОВ «Подільська Зоря», ПП «УКРАГРО ТТК» про визнання правочинів недійсними.

Ухвалою Барського районного суду від 07.05.2019 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

Представник позивача ТОВ «Агрофірма «Шаргород» адвокат Зубаль А.І. звернулася до Барського районного суду Вінницької області із заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

Предметом позову є визнання недійсним правочину щодо дострокового розірвання договору оренди землі № 49 від 17.04.2009 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0013, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРОФІРМА ШАРГОРОД»; визнання недійсним договору оренди землі № 130-у від 08.09.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря», щодо земельної ділянки розміром 2,436 га кадастровий номер :02:002:0013; визнання недійсним договір оренди землі № б/н від 25.07.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «УКРАГРО ТТК», щодо земельної ділянки розміром 2,436 га кадастровий номер :02:002:0013.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації отриманої від державного реєстратора Чечельницької селищної ради Фаренюка С.А. у вересні жовтні 2017 року Позивачу стало відомо про те, що невідомими особами було здійснено підроблення правочинів (угод про дострокове розірвання Договорів оренди землі, що укладені з ТОВ «Агрофірма Шаргород»). ТОВ «Агрофірма Шаргород» не укладало у вересні-жовтні 2017 року угоди про дострокове розірвання Договорів оренди землі. Незаконні реєстраційні дії щодо розірвання договорів оренди землі з ТОВ «Агрофірма Шаргород» здійснювались державним реєстратором Чечельницької селищної ради Вінницької області Фаренюком С.А., зокрема й щодо земельних ділянок ОСОБА_1 . Незаконність рішень державного реєстратора Чечельницької селищної ради Вінницької області Фаренюка С.А. встановлена Наказом Міністерства юстиції України №3789/5 від 27.11.2017 року. СТОВ «Подільська зоря» в червні 2018 року здійснено внесення відомостей про договори оренди землі, що укладені СТОВ «Подільська зоря» на підставі вже скасованих рішень судів (рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року та постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2018 року).

В 2018 році СТОВ «Подільська Зоря» вже розривало договір оренди землі, реєструвалось припинення права оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і відразу здійснювалась реєстрація права оренди землі на ПП «УКРАГРО ТТК». Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з інформацією щодо реєстрації права оренди землі на ПП «УКРАГРО ТТК» є в матеріалах справи.

В 2019 році відповідачі здійснювали аналогічні дії під час розгляду справи в суді першої інстанції (справа №125/700/19).

Так, в процесі розгляду справи 125/700/19 в суді першої інстанції Відповідачі вже розірвали оскаржувані договори оренди землі та уклали нові договори оренди землі з іншим суб`єктом господарювання ПП «УКРАГРО ТТК». Державна реєстрація розірвання оскаржуваних договорів оренди землі з СТОВ «Подільська зоря» та державна реєстрація нових договорів оренди землі з ПП «УКРАГРО ТТК» відбувалась одним і тим самим державним реєстратором.

Враховуючи зазначене, представник позивача вважає, що оскільки позовними вимогами ТОВ «Агрофірма «Шаргород» є визнання договорів оренди землі недійсними, Відповідачі можуть укладати нові договори оренди, проводити інші реєстраційні дії, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів ТОВ «Агрофірма «Шаргород» а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог Товариства.

На підставі вищевикладеного, представник позивача вважає за необхідне вжити заявлені заходи забезпечення позову, оскільки їх невжиття може зробити неможливим виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача, а відтак призведе до порушення його прав та законних інтересів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається, окрім іншого, після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Подана позивачем заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист.

Керуючись ст. ст. 149-154,157,258-260,353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву Представник позивача ТОВ «Агрофірма «Шаргород» адвоката Зубаль Аліни про забезпечення позову задовольнити повністю.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчинювати (здійснювати) будь-які реєстраційні дії та/або вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та проводити будь-які інші дії з набуття, зміни або припинення державної реєстрації будь-яких речових прав, похідних від права власності, зокрема права оренди земельної ділянки, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0013 до набрання рішення суду по даній справі законної сили.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання через Барський районний суд Вінницької області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: