Справа № 159/4828/19
Провадження № 2/159/1255/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря

судового засідання Спасюк К.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Ковельського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08.10.2010 року позивач з відповідачем ОСОБА_2 уклав шлюб, в якому у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одруження з відповідачем виявилося невдалим та на початку 2015 року шлюбні відносини та спільне проживання між ними було припинено. У зв`язку з цим, за спільним бажанням, шлюб між сторонами було розірвано рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2016 року. Також між сторонами було досягнуто домовленості щодо способу та розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5.

Однак, позивач дізнався, що відповідач вказала позивача батьком свого другого сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та подала позов до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Проти визнання його батьком вказаної дитини - ОСОБА_6 та, відповідно, його утримання, позивач категорично заперечує. Зокрема, позивач вказує, що шлюбні відносини між сторонами остаточно було припинено з початку 2015 року. Разом з тим, він особисто знайомий з ОСОБА_8 , жителем смт. Люблинець Ковельського району, який проживав з відповідачем з 2015 році та є біологічним батьком сина відповідачки ОСОБА_6 .

31.01.2019 року відповідач звернулася з позовом до Ковельського міськрайонного суду про стягнення з позивача аліментів на утримання обох дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що їх було народжено під час шлюбу.

Виходячи з того, що між позивачем та сином відповідача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутня кровна спорідненість, вважає, що актовий запис про народження сина, в якому він вказаний батьком, не відповідає дійсності.

В зв`язку з наведеними обставинами, позивач просив суд виключити відомості про нього, як батька, з актового запису № 362 від 13.05.2016 року, складеного Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2019 року відкрито провадження в даній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Крім цього, відповідачу було визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву.

Відповідач подала відзив на пред`явлений позов, в якому позовні вимоги визнає частково. Зокрема, відповідач визнала ту обставину, що позивач не є біологічним батьком її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте була змушена вказати позивача батьком цієї дитини, оскільки вона була народжена до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу. В той же час, відповідач вважає, що позивач сам створив для себе та для відповідача такі обставини, які змусили його звернутись до суду з даним позовом, а тому судові витрати, які він поніс у даній справі, мають залишитись за ним. Зважаючи на викладене, просила позов задовольнити частково.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Ковельського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не з`явився, однак попередньо подав суду письмові пояснення з приводу позову, згідно яких просить розгляд справи проводити за відсутності представника за наявними в матеріалах справи доказами.

В подальшому, позивач подав відповідь на відзив відповідача, в якому виклав свої спростування обставин, викладених у відзиві, та просив позов задовольнити повністю.

Відповідач подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що відомості про батька дитини ОСОБА_6 внесено у відповідності з вимогами ст. 122 СК України, На підставі викладеного відповідач вважає, що судових витрат та витрат на правничу правову допомогу позивач мав можливість уникнути, якби не ігнорував прохання відповідача вчасно звернутись у відповідні органи з метою запису до актового запису про народження дитини біологічного батька. Відповідач просила позов задовольнити частково та виключити запис про ОСОБА_4 , як про батька дитини, з актового запису № 362 про народження дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 13.05.2016 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. В решті позовних вимог просила відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково вказував, що саме відповідач діяла неправомірно, оскільки достовірно знала, що позивач не є батьком її дитини, однак звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Таким чином вважає, що така поведінка відповідача змусила позивача звертатись до суду з даним позовом і понести відповідні судові витрати, які в повному обсязі підлягають стягненню з відповідача. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали частково з підстав, викладених у відзиві. Вказували, що саме позивач має нести судові витрати, оскільки він мав можливість у позасудовому порядку вирішити цей спір.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову.

Так, судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2010 року, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2016 року було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, виданим 16.08.2019 року Ковельським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Згідно вказаного свідоцтва батьками ОСОБА_6 зазначено позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2 .

Згідно вимог ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідач визнала ту обставину, що позивач не є біологічним батьком її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В суду не виникає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини або добровільності її визнання відповідачем, а тому, в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дана обставина не підлягає додатковому доказуванню.

За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що між позивачем, який записаний батьком ОСОБА_6 , та самим ОСОБА_6 відсутнє кровне споріднення, а тому суд задовольняє вимогу позивача про виключення відомостей про нього, як батька дитини, з актового запису про її народження.

В той же час, вимога позивача про стягнення з відповідача всіх понесених ним судових витрат по даній справі до задоволення не підлягає, виходячи з таких міркувань.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Нормами ч. 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом встановлено, що даний спір виник між сторонами внаслідок неправильних дій саме позивача.

Зокрема, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.

ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між сторонами. Таким чином, у відповідності до зазначених вище норм, ОСОБА_10 походить від подружжя ОСОБА_10 .

В судовому засіданні встановлено, що відповідач після народження дитини зверталась до позивача з метою врегулювання ситуації, яка склалась, шляхом спільного звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану в порядку ст. 122 СК України.

Дану обставину підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 .

Однак, позивач тривалий період часу не вживав будь-яких заходів для позасудового вирішення спору, а відповідач самостійно, без участі позивача, не мала можливості та законних підстав для вирішення цього питання.

Таким чином саме неправильні дії позивача призвели до його звернення до суду з даним позовом, а відтак - і до понесення ним судових витрат.

Доводи представника позивача про неправомірність дій відповідача суд відхиляє з мотивів, наведених вище, як безпідставні.

За таких обставин, в силу вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України, суд залишає за позивачем понесені судові витрати в даній справі.

За встановлених обставин, на думку суду, таке рішення в частині судових витрат є справедливим.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст. 122, 136 СК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Виключити запис про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, як про батька дитини, з актового запису № 362 про народження дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 13.05.2016 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано 02 січня 2020 року.

Головуючий П. Ю. Бойчук