490/5834/19
н/п 2-з/490/96/2019
У Х В А Л А

20 серпня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі-Балдич Х.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Центрального районного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс плюс» про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та витребування майна з володіння.

16.08.2019 року позивач подала до суду заяву, в якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення кафе з літнім майданчиком загальною площею 1060,2 кв.м. у АДРЕСА_1 та заборонити укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс плю» є власником спірного нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.1 та 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом досліджено клопотання ТОВ "Рієлтіс плюс" від 04.07.2019р. до Центрального районного суду м.Миколаєва у цивільній справі №490/3605/17 згідно якого товариство просить зняти арешт з спірного майна - нежитлові приміщення кафе загальною площею 1060,2 кв.м. у АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ТОВ "ДНІПРОФІНАНСГРУП" зареєструвало право влансності на спріне майно - 21.04.2017р.

Судом встановлено, що ТОВ "Рієлтіс плюс" придбало спірне майно за договором купівлі-продажу на 6 (шостий) день з дня реєстрації права власності на спірне майна за ТОВ "ДНІПРОФІНАНСГРУП"

Відповідно до ч.7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг позовних вимог, те що однією з позовних вимог є вимога про витребування майна з володіння ТОВ "Рієлтіс плюс", враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, ту обставину, що спірне майно в стислі строки після реєстрації права власності за ТОВ "ДНІПРОФІНАНСГРУП" було продане ТОВ "Рієлтіс плюс", то суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.149-151 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно нежитлові приміщення кафе з літнім майданчиком загальною площею 1060,2 кв.м. у АДРЕСА_1 та заборонити укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Відповідно до ст.157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження

Ухвал набирає законої сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена разом до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя