Провадження №2-з/760/366/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Горохівської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бабенка Юрія Сергійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: державний реєстратор Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієв Гусєйн Азіз Огли, ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 21.11.2019 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи: державний реєстратор Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієв Гусєйн Азіз Огли, ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіз Огли від 25.01.2019 року, індексний номер: 45215869, згідно з яким 22.01.2019 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №30005975 про державну реєстрацію права власності на квартиру №4, загальною площею: 72,4 кв.м., житловою площею: 49,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, за ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі іпотечного договору, серія та номер: б/н, виданий 08.11.2007 року, видавник: АКБ «ТАС-Комерцбанк»;

стягнути з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Одночасно з позовною заявою, представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Бабенком Ю.С. подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову, а саме:

накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 ;

заборонити будь-яким третім особам, у тому числі представникам ТОВ «Кредитні ініціативи» вчиняти будь-які дії щодо проникнення до квартири АДРЕСА_2 ;

заборонити будь-яким третім особам, у тому числі представникам ТОВ «Кредитні ініціативи» проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартиру АДРЕСА_2 ;

заборонити будь-яким третім особам, утому числі представникам ТОВ «Кредитні ініціативи» вселятися в квартиру АДРЕСА_2 ;

заборонити будь-яким третім особам реєструватися в квартирі АДРЕСА_2 ;

заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб в квартирі АДРЕСА_2 ;

заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Подана заява про забезпечення позову мотивована тим, що 08.11.2017 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 (Позичальник, третя особа) було укладено Кредитний договір №2608/1107/88-036.

В подальшому, 18.01.2010 р. між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №2608/1107/88-036 від 08.11.2007 p.; 18 січня 2010 р. - Договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору №2608/1107/88-036 від 08.11.2007 р.

Також, 08.11.2007 р. між Акціонерним комерційним банком «TAC-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 ( «Іпотекодавець», «Позивач») було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою C.B. за реєстровим №8603 («Іпотечний договір»).

Відповідно до п. 2 Іпотечного договору, на забезпечення виконання Основного зобов`язання, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно трикімнатну квартиру

28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» (що є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС- Комерцбанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» («TOB «ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу №15. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору, Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів.

У той же день, 28.11.2012 р., між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ТОВ Кредитні ініціативи" було укладено Договір факторингу. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 даного Договору, Клієнт (TOB «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (TOB «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів.

Крім того 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» (що є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк») та TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір про відступлення прав за іпотечними договорами.

В свою чергу, 28.11.2012 р. між TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та TOB «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про відступлення прав за іпотечними договорами.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору, сторони домовились, що разом з відступленням Прав вимоги Заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 28.11.2012 р., укладеного між Сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим Договором.

Тобто, зазначеним договором TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступило TOB «Кредитні ініціативи» права за іпотечним договором, укладеними між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 .

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів, на думку відповідача, відбулася заміна Кредитора та Іпотекодержателя, а саме: TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора та, відповідно, Іпотекодержателя, за Кредитним договором та Іпотечним договором, Позичальником відповідно до яких є ОСОБА_2 , Іпотекодержателем - ОСОБА_1

06.11.2019 р. позивачем було отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №187818722, згідно з якою власником квартири, реєстраційний номер: 000, загальна площа 72.4 кв.м., житлова площа: 49.3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , являється не позивач, а TOB «Кредитні ініціативи».

Відповідно до вищевказаної Довідки підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45215869 від 25.01.2019 13:03:20, Алієв Гусєйн Азіз Огли , Комунальне підприємство «Світоч» м. Києва.

Позивач вважає, що перехід права власності на предмет іпотеки відбувся незаконно (за відсутності правових підстав), що призвело до порушення його прав, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за їх захистом.

При цьому, як вказує позивач, реєстрація права власності на квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи» була здійснена державним реєстратором без достатніх правових підстав, з порушенням норм Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи наведене, представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту, з огляду на те, що до ухвалення рішення по даній справі, у зв`язку з незаконними рішеннями Державного реєстратора, відповідач може відчужити предмет іпотеки. Крім того, вид забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії відповідає позовним вимогам та обставинам справи, з огляду на те, що відносно предмету іпотеки вже зараз вчиняються дії, які порушують право користування ним.

Таким чином, враховуючи, що предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» стало власником квартири АДРЕСА_2 , представник позивача вважає, що обраний вид забезпечення позову, а саме заборона вчиняти певні дії та накладення арешту на квартиру, є співмірним із заявленими позовними вимогами. Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бабенко Ю.С. просить заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є: визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємство «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіз Огли від 25.01.2019 року, індексний номер: 45215869, згідно з яким 22.01.2019 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №30005975 про державну реєстрацію права власності на квартиру №4, загальною площею: 72.4 кв. м., житловою площею: 49.3 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, за TOB «Кредитні ініціативи» на підставі іпотечного договору, серія та номер: б/н, виданий 08.11.2007 року, видавник: АКБ «ТАС-Комерцбанк».

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити, та для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

Підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, але зареєстроване за відповідачем право власності на вказане нерухоме майно та невжиття заходів забезпечення позову створює реальну можливість і ризик його подальшого відчуження з метою унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, а дії відповідача щодо припинення арештів підтверджують спрямованість таких дій.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 25 вказаного Закону проведення державної реєстрації прав зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав, що набрало законної сили.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи подану заяву про забезпечення позову, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог, повідомлення представником позивача про обставини щодо наявності відчуження майна, а відтак, суд на даній стадії приходить до висновку, що невжиття таких заходів як накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду, що є підставою для забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, які стосуються майнових прав на зазначену вище квартиру, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, приймаючи до уваги предмет позову, суд вважає обґрунтованими доводи заявника про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, а тому вважає за необхідне в порядку забезпечення позову накласти арешт на спірну квартиру АДРЕСА_2 , так як за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, в частині заяви про заборону вчинення будь-яких дій щодо об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , - слід відмовити, оскільки дана вимога дублює вимогу накладення арешту.

Такий захід забезпечення позову, а саме накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, буде достатнім для забезпечення захисту порушених прав та інтересів позивача та виконання в майбутньому можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бабенка Юрія Сергійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: державний реєстратор Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієв Гусєйн Азіз Огли, ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

В решті вимог заяви - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21).

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.