ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом Дніпровської міської ради до комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мельник Олександр Іванович, П`ята дніпровська нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договорів та скасування записів про державну реєстрацію права власності, повернення земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2019 року Дніпровська міська рада звернулася до суду з позовом до КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнання недійсним договорів та скасування записів про державну реєстрацію права власності, повернення земельної ділянки.

20 червня 2019 року Дніпровська міська рада звернулася з заявою про забезпечення вказаного позову, в якій просили:

- заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вчиняти дії, що стосуються будівлі торгівельного павільйону літ.Т-1, загальною площею 64,0 кв.м, що розташована АДРЕСА_1 ;

- заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені законодавством України), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо будівлі торгівельного павільйону літ.Т-1, загальною площею 64,0 кв.м, в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2019 року заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Дніпровської міської ради до КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договорів та скасування записів про державну реєстрацію права власності, повернення земельної ділянки задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_3 , ОСОБА_1 вчинення дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна будівлі торгівельного павільйону літ.Т-1, загальною площею 64,0 кв.м, що розтащована в АДРЕСА_1 .

Заборонено державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені чинним законодавством України), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення позову у даній цивільній справі щодо будівлі торгівельного павільйону літ. Т-1, загальною площею 64,0 кв.м, в АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2019 року скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- ухвала не має обґрунтування у необхідності застосування заходів забезпечення позову чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

- позивач просить скасувати договір про поділ спільного майна подружжя між нею та її чоловіком і в зв`язку з цим реєстрацію права власності за апелянтом, проте жодного відношення до сімейних відносин між апелянтом та її чоловіком не має;

- спірний торгівельний павільйон ніколи не належав територіальній громаді.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2019 року про забезпечення позову підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна - будівлі торгівельного павільйону літ. Т-1, загальною площею 64,0 кв.м, яке розташоване в АДРЕСА_1 , існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, тому найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони ОСОБА_3 , ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а саме будівлі торгівельного павільйону літ. Т-1, загальною площею 64,0 кв.м, в АДРЕСА_1 . Заборона відчуження вказаного нерухомого майна не обмежить прав відповідачів на користування вказаним нерухомим майном.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, зважаючи на наступне.

Частинами 1,2 ст.149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, за змістом якої позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2)забороною вчиняти певні дії; 3)встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7)передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10)іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п.п.1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 10 ст.150 ЦПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховному Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно виходив із того, що між сторонами дійсно виник спір з приводу будівлі торгівельного павільйону літ.Т-1, загальною площею 64,0 кв.м, яке розташоване в АДРЕСА_1 , та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а тому невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просила застосувати Дніпровська міська рада позовним вимогам та оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала не порушує права користування спірним майном, а фактично встановлює заборону здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо спірної будівлі.

Враховуючи вищезазначене та те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2019 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.