Справа № 758/7456/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 травня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАФ СЕРВИСЕЗ», про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року до Подільського районного суду звернулася ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) з позовом до ТОВ «СТАФ СЕРВИСЕЗ» (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заробітної плати та компенсації за невикористані щорічні відпустки.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в період з 19.07.2017 р. до 17.10.2017 р. вона працювала бухгалтером, однак, їй жодного разу не виплачувалася заробітна плата, розмір посадового окладу та заробітної плати їй був невідомий.

17.10.2017 р. вона звільнилася з товариства на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Однак відповідач видав їй трудову книжку, записи в якій оформлені неналежним чином.

Позивач вважає свої трудові права і майнові права, пов`язані з оплатою праці, порушеними, у зв`язку з чим, вона звернулася до суду про стягнення з відповідача заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки та сум заборгованості, пов`язаних з несвоєчасною виплатою заробітної плати.

Ухвалою від 20.08.2018 р. справу прийнято до розгляду у спрощеному позовному провадженні, встановлено відповідачу час для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав, у судове засідання не з`явився, хоча про дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

З огляду на те, що відповідач у судове засідання не з`явився повторно, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вбачає підстави вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Дослідивши матеріали, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебувала в трудових відносинах з ТОВ «СТАФ СЕРВИСЕЗ» в період з 19.07.2017 р. до 17.10.2017 р., працюючи на посаді бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності (а.с. 12).

17.10.2017 р. на підставі наказу по підприємству № 25-к позивача було звільнено з посади відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (а.с. 12).

08.12.2017 р. позивач звернулася до директора ТОВ «СТАФ СЕРВИСЕЗ» Каца Д.Л. з досудовою вимогою про виплату їй сум заробітної плати у зв`язку зі звільненням, а також суми компенсації за несвоєчасну затримку виплати заробітної плати, яку надіслала за юридичною адресою відповідача ( м. Київ, вул . Петропавлівська, б. 34А ). Однак відповіді на свою вимогу не отримала (а.с. 9-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 115 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частина 1 статті 83 КЗпП України передбачає, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору (ч. 1 ст. 75 КЗпП України).

Згідно з п. 7 Постанови КМ України від 8 лютого 1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлено мінімальну заробітну плату на 2017 рік в розмірі 3200 гривень.

Середньомісячна кількість робочих днів (для розрахунку середнього заробітку за час затримки відповідно до Постанови КМ України від 8 лютого 1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати») - 20 днів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою КМ України від 21.02..2001 р. № 159, Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу.

Позивачем надано розрахунки суми заборгованості із заробітної плати, виходячи із мінімальної заробітної плати, встановленої в період її роботи на підприємстві, з урахуванням індексації. Зокрема, проіндексований розмір заробітної плати за один робочий день склав 3200/20х1,107=177,12 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача суму заробітної плати за 292 дні (з них 6 днів - період невикористаної відпустки за три місяців роботи на підприємстві, 286 днів - строк невиплати заробітної плати по день складання позовної заяви):

невиплата заробітної плати за 286 днів складає 177,12х286=50656,32 грн.

компенсація за невикористану відпустку (6 днів) складає 177,12х6=1062,72 грн.

Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню, становить 51719,04 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зазначене, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, допустимості і достовірності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині визначення розміру заробітної плати та компенсації за невикористані щорічні відпустки та наявність підстав для стягнення вказаних сум з відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 141 - 142, 263 - 265, 268, 273, 352, 354 - 356 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАФ СЕРВИСЕЗ», про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки - задовольнити;

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАФ СЕРВИСЕЗ» (Код ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заробітну плату, компенсацію за невикористані основні оплачувані щорічні відпустки у розмірі 51719 (п`ятдесят одну тисячу сімсот дев`ятнадцять) гривень 04 копійки;

Повне найменування:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (податковий номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 );

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАФ СЕРВИСЕЗ» (Код , адреса місця знаходження: 04086, м. Київ, вул. Петропавлівська, буд. 34-А);

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача;

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Подільського районного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин;

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним судом, якщо його не буде скасовано.

Суддя В.В. Гребенюк