233 № 233/1599/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

представника відповідача Ружицького В.В ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2019 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 125047,37 грн., в якій зазначено, що відповідно до договору № б/н, укладеного 20 серпня 2010 року відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, станом на 31 січня 2019 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7885,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 330730,26 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 5303,32 грн. Але просив стягнути з відповідачки борг у меншому розмірі, який складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 7885,90 грн., та заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 117161,47 грн., а також відшкодувати витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 1921,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача адвокат Ружицький В.В., у судовому засіданні підтримав позицію, наведену у відзиві на позов (а.с.54), в якому позовні вимоги визнав частково в сумі 10396,24 грн., просив застосувати позовну давність до відсотків, які просить стягнути позивач, врахувати відсоткову ставку в 30,00%, яка передбачена при укладенні договору.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, який складається з анкети-заяви від 21 лютого 2007 року (а.с.8) та Умов і правил надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 8000 грн. на кредитну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30% за користування кредитом з розрахунку 360 днів на рік.

Відповідно до п.п.3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до умов укладеного договору він складається з «Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку», Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП2010-256. Відповідач підтвердила свою згоду на це підписом у заяві.

При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.2.1.1.12.6 «Умов і Правил надання банківських послуг» позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно зі ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовано.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В порушення умов Кредитного договору, ст.ст. 509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов`язання за Договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2019 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7885,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2510,34 грн., а всього 10396,24 грн.

Суд, вирішуючи питання обґрунтованості наведеного розрахунку, приходить до такого:

Виходячи зі змісту наданого позивачем розрахунку, а також виписки з карткового рахунку відповідача, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості за кредитом у визначеному позивачем розмірі 7885,90 грн., що стороною відповідача не оспорюється.

Щодо нарахування процентів:

Згідно з умовами укладеного між сторонами кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом погоджена сторонами у розмірі 30,00% річних, про що зазначено у наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20.08.2010 р. станом на 31.01.2019 року.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з 01.09.2014 р. проценти за користування кредитними коштами у розмірі 34,80% нараховувалися позивачем, виходячи з процентної ставки, що не була погоджена сторонами при підписанні Договору.

У відповідності до ч.1 ст.651 ЦК України в редакції, що діяла на час укладення сторонами договору, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1056-1ЦК України (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч.1). Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку (ч.2). Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3).

Факт погодження з відповідачем як позичальником збільшення розміру процентів, позивачем не доведений.

З огляду на наведене, розмір заборгованості за цією складовою визначений судом в розмірі 2510,34 грн., виходячи з такого розрахунку: (7885,90грн. (тіло кредиту) х 6,57грн.% в день (30% на рік) х 382 дні погоджуючись із розрахунком, наданим представником відповідача .

Таким чином, суд прийшов до висновку, що оскільки зобов`язання по поверненню заборгованості за кредитом та відсотків відповідач не виконав належним чином, то має місце порушення зобов`язання, а отже й прав позивача.

Водночас, за приписами діючого цивільного законодавства порушене право підлягає судовому захисту протягом встановленого законом строку.

Так, відповідно до вимогст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За ч.5ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Зазначені правила використані судом при визначенні розміру заборгованості відповідача за несплаченими процентами, враховуючи звернення банку до суду 22.062019 року.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані із сплатою судового збору, пропорційно задоволених вимог (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 10, 12, 76-82, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (р/р № НОМЕР_2 , МФО № 305299, , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.08.2010 року станом на 30.01.2019 року в сумі 10396 (десять тисяч триста дев`яносто шість) гривень 24 копійки, з яких 7885,90 гривень - тіло кредиту, 2510,34 гривень заборгованість про процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір пропорційно задоволених вимог в сумі 159 (сто п`ятдесят дев`ять) гривень 71 копійку.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя