Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1030/19

Номер провадження: 2/511/465/19

30 серпня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання - Чернецької А.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Київська райадміністрація Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИ В:

У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Київська райадміністрація Одеської міської ради , в якому просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав щодо доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опіку, призначивши її опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є рідною тіткою малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дитини, ОСОБА_2 , є її рідною сестрою, яка разом з дитиною не проживає, участі у її вихованні не приймає, матеріально не підтримує, не проявляє до неї турботи та уваги, не цікавиться справами дочки та станом її здоров`я, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків.Відомості про батька внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України.Посилаючись на дані обставини, просила задовольнити позов, позбавивши відповідача батьківських прав, призначити її опікуном та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, що відповідають змісту позовних вимог та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглядати у її відсутність, яка засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 20.08.2019 року, зареєстровано в реєстрі за № 5470 ( а.с.69)

Представник Київської райадміністрації Одеської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій не заперечував щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановлення над малолітньою опіки та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, та просив справу розглядати у його відсутність. (67-68)

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення.

За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є рідними сестрами, що підтверджується свідоцтвами про народження, серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 . ( а.с.30,38).

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з копією паспорта громадянки України серії НОМЕР_3 , виданого Роздільнянським РС ГУ ГМС України в Одеській області 13 серпня 2014 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с.6)

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 14 квітня 2009 року, на підставі актового запису №286. ( а.с.8)

Відомості про батька внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України.

Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України.

Однак, мати малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню своєї малолітньої доньки, яка в силу свого малолітнього віку потребує посиленої уваги, піклування та матеріальних затрат.

Відповідач ОСОБА_2 разом з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає, участі у вихованні не приймає, матеріально не підтримує, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Малолітня без реєстрації проживає разом з тіткою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , яка займається її вихованням, що підтверджується колективною письмовою заявою сусідів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ( а.с.14)

Відповідно до інформації Одеської загальноосвітньої школи №65 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в означеному учбовому закладі з грудня 2017 року. Проживає малолітня разом з рідним дідусем та рідною тіткою - гр. ОСОБА_1 . Мати не приймає участі у вихованні та навчанні доньки, місце знаходження її невідомо. Вихованням дитини займається рідна тітка - ОСОБА_1 . (а.с.40-41).

Згідно довідки №01-03/44, наданої адміністрацією Комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська поліклініка №6» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 28.01.2019 року, встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває на обліку в означеному медичному закладі з січня 2018 року. Дитина відвідує поліклініку в супроводі тітки гр. ОСОБА_1 ( а.с.20).

Згідно довідки від 26.02.2019 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , у присутності головного спеціаліста територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі, Євтушенко О.Є. , написала заяву, в якій зазначила, що вона відмовляється від своєї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку з відсутністю постійного доходу та місця проживання.( а.с. 12)

Для громадянки ОСОБА_2 малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишилась байдужою, адже відповідач вихованням доньки не займалась і не займається, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, фактично не спілкується з донькою, не дбає і не дбала про її нормальне самоусвідомлення, не сприяла і не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Таким чином, ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню доньки, не працює.

Також судом встановлено, що Київською райадміністрацією Одеської міської ради як органом опіки та піклування було проведено вивчення питання соціальної характеристики ОСОБА_2 та було надано висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав, відносно її малолітньої доньки. Даний висновок обґрунтований тим, що мати малолітньої не займається її вихованням та забезпеченням, її життям не цікавиться. ( а.с. 9-11)

При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, та приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, враховуючи самоусунення відповідача від виховання дитини, суд вважає, що вимоги позивача про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав щодо доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавленні батьківського піклування.

За ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки та піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Статтею 243 СК України , опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Слід зазначити, що малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності головного спеціаліста територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі, Євтушенко О.Є. було написано заяву, в якій дівчинка надала згоду на те, щоб її рідна тітка - гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була призначена її опікуном. ОСОБА_3 зазначила, що їй дуже подобається проживати разом з тіткою та вона її дуже любить. ( а.с. 13)

Гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає у своїй власній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . ( а.с.37).

Зазначена квартира належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2017 року. ( а.с.32-34).

Позивач є фізичною особою-підприємцем, має постійний дохід. ( а.с.15-16)

Позивач станом на 13.08.2018 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується довідкою МВС України №( а.с.22).

Згідно медичного висновку про стан здоров`я від 27.08.2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 повністю здорова, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває ( а.с.24-29).

ОСОБА_1 створила всі умови, необхідні для проживання, повноцінного виховання та утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З правами та обов`язками опікуна ознайомлена.

Відповідно до наказу служби у справах дітей Одеської міської ради від 12.03.2019р. №28 "Про постановку на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах", малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на відповідному обліку.

Відповідно до довідки служби у справах дітей Одеської міської ради від 12.04.2019р. №3653/4, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , братів/сестер не має.

Відповідно до довідки служби у справах дітей Одеської міської ради від 12.04.2019р. №3653/3 інформація про наявність житла, майна у малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на праві власності або користування відсутня.

Відповідно до довідки від 12.04.2019р. №3653/2 служба у справах дітей Одеської міської ради інформує, що, відповідно до п. 43 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. №866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", було проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно призначення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , опікуном відносно неї. За результатами бесіди зазначена дитина надала згоду.

Обмежень, передбачених ст. 212 СК України, щодо призначення позивача опікуном дитини, судом не встановлено.

Також судом встановлено, що Київською райадміністрацією Одеської міської ради надано висновок про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 опікуном малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 9-11)

Тому суд вважає, за можливе призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 опікуном малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і визначити місцем її проживання місце проживання її опікуна ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 180 СК України, обоє батьків зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення.

Також, ч.2 ст.182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, будучи молодою особою, маючи задовільний стан здоров`я, цілком може надавати своїй доньці матеріальну допомогу.

За таких обставин, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання доньки підлягає задоволенню і з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , слід стягнути аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви тобто з 05.06.2019 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 768,40грн.

На підставі ст.58,60,62 ЦК України, ст.150,164,165,166,180,182,183,191СК України, п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ по усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №20 від 19.12.2008 року, керуючись ст. 4,18,19,76-81,95,206,259,263-265,268-273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Київська райадміністрація Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянку України, батьківських прав у відношенні малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Встановити над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опіку, призначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженку м. Одеси, громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 опікуном малолітньої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Передати малолітню - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на виховання та під опіку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Одеси, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визначивши місцем її проживання місце проживання опікуна.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданого Роздільнянським РС ГУДМС України в Одеській області 13.08.2014 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_6 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви тобто з 05.06.2019 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданого Роздільнянським РС ГУДМС України в Одеській області 13.08.2014 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 гривен. (Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, . Реквізити для зарахування до державного бюджету: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текс виготовлений та підписаний суддею 30.08.2019 року.

Суддя А. В. Ільяшук