Справа № 645/4019/19
Провадження № 2/645/1609/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Синьогуб А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника відповідача про надання сторонам строку на примирення у цивільній справі за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 92.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про надання сторонам строку на примирення, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач бажає зберегти шлюб. Вважає, що фактів, під час підготовки справи до розгляду або під час попереднього засідання, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позиції моралі та з позиції інтересів подружжя не встановлено.

Представник позивача ОСОБА_4 категорично заперечував проти надання строку для примирення, посилаючись на те, що сімейні відносини між сторонами припинені ще у 2011 році, та саме з 2011 року позивач проживає за іншою адресою, та на даний час має намір укласти шлюб з іншою жінкою.

Представник відповідача ОСОБА_3 вважав, що вказані в позовній заяві факти, зокрема щодо припинення сімейних відносин між сторонами саме з 2011 року, позивачем не доведені, проте у своїх поясненнях також посилався на те, що відповідач його повідомила, що позивач на даний час проживає з іншою жінкою.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Позивач у позовній заяві стверджує, що стосунки між подружжям припинені з 2011 року.

З пояснень представника відповідача вбачається, що позивач фактично проживає та має стосунки з іншою жінкою.

Суд вважає, що за 8 років з часу припинення шлюбно-сімейних відносин між сторонами у них було достатньо часу на примирення.

Зважаючи, що зупинення розгляду справи і призначення подружжю строку для примирення є правом, а не обов`язком суду, та що надана відповідачкою заява про надання строку на примирення не обґрунтована, суд не вбачає необхідності у наданні сторонам строку для примирення.

Керуючись ст.ст.251, 252, 259-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про надання сторонам строку для примирення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Федорова О.В.