02.09.19
Провадження 2/235/1819/19
Справа 235/5298/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2019 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Філь О.Є.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за її позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , предявляючи позов до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в позовній заяві просила звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що її майновий стан не дозволяє сплатити судові витрати, оскільки вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Розглянувши зазначену заяву, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій ст. 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VІ "Про судовий збір". На підтвердження сплати судового збору надається документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, позивачем має бути сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Позивачем судовий збір у зазначеному розмірі не сплачено.

Вирішуючи питання щодо звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, суд виходить із того, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням

відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 статті 136 ЦПК України передбачено, що з підстав зазначених у частині першій цієї статті, суд, і порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Але, враховуючи, що позивачем не надано суду належних доказів про свій майновий стан, який не дозволяє сплатити судовий збір в розмірі 768,40 грн., зокрема, з наданих документів вбачається, що в період з 01.03.2019 року по 31.03.2019 року їй була проведена виплата одноразової допомоги при народження дитини в розмірі 10320,00 грн., з 01.04.2019 року вона щомісячно отримує 860,00 грн., крім того, позивач одружена, доказів про доходи її чоловіка ОСОБА_3 суду не надано, також вбачається, що позивач ОСОБА_1 до відпустки по догляду за дитиною працювала на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», яке за колективною угодою здійснює виплату працівникам при народженні дитини, уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом, в якому передбачений розмір та умови оплати послуг, то відсутні підстави для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за її позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за її позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Суддя: