ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради» про скасування дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2018 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради» про скасування дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради» про скасування дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Додатковим рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року доповнено резолютивну частину рішення другим абзацем, який викласти в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради (р/р 844 в ДКСУ м. Київ, , МФО 820172) витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 50 копійок.

Далі за текстом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року по справі №185/10493/18 та постановити нове рішення, яким його позовні вимоги до Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради» про скасування дисциплінарного стягнення задовольнити в повному обсязі.

У заяві про відмову від частини позовних вимог (яка надійшла разом з апеляційною скаргою) ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради» на його користь моральної шкоди.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом (розпорядженням) № 344-1К від 31.08.2012 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до приймального відділення КЗ «Дніпропетровська міська лікарня № 8» ДОР на посаду лікаря-стажиста з хірургічної стоматології, без кваліфікаційної категорії у межах 0,5 ставки (а.с. 4).

18 січня 2016 року ОСОБА_1 ознайомлений з посадовою інструкцією лікаря- стоматолога хірурга отоларингологічного відділення для дітей (а.с. 14).

Наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровська міська лікарня № 8» ДОР № 546 К від 29.12.2017 року ОСОБА_1 переведений на посаду лікаря-стоматолога-хірурга отоларингологічного відділення для дітей у межах 0,75 ставки з 01.01.2018 року за власним бажанням, з оплатою праці за фактично відпрацьований час (а.с.5).

16 листопада 2018 року наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровська міська лікарня № 8» ДОР № 246 за порушення п.п. 2,1; 2,2; 2,6; 2,9; 2,17; 3,1; 4,1; 4,3; 4,4; 4,9; «Посадової інструкції лікаря-стоматолога хірурга отоларингологічного відділення для дітей» від 14.01.2016 року лікарю стоматологу хірургу дитячого ЛОР відділення ОСОБА_1 оголошено догану (а.с. 15).

Підставою для накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, згідно з наказом, слугувало те, що за результатами експертної оцінки історій хвороб № 7324, 7325 від 17.10.2018 року хворих які надійшли до дитячого ЛОР відділення при чергуванні лікаря-стоматолога хірурга ОСОБА_1 виявлено ряд недоліків, а саме відсутній запис анамнезу захворювання, відсутній запис необхідного обсягу лікування, обстеження пацієнта (згідно локальних протоколів по закладу) відсутній запис огляду пацієнта, згоди батьків дитини на лікування і хірургічне втручання, відсутній запис про проведене лікування і хірургічне втручання, відсутній запис про перебіг хвороби, лікування та подальшу долю пацієнта. Лікар стоматолог-хірург ОСОБА_1 проігнорував наказ заст. головного лікаря про надання письмових пояснень своїх дій з приводу виявлених недоліків. При повторній експертній оцінці 19.10.2018 року в історіях хвороб №№7324, 7325 виявлені порушення ОСОБА_1 не були усунуті.

Як наголошує ст. 2 КЗпП України, право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники мають право на … звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади.

Трудова дисципліна це сукупність правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок і встановлюють трудові права та обов`язки сторін трудового договору, а також заохочення за успіхи в роботі та відповідальність за умисне невиконання трудових обов`язків.

Трудові обов`язки працівника можуть визначатися законодавством, колективним, трудовим договором, іншими локальними та індивідуальними актами. Поширена практика визначення кола обов`язків працівника у посадових інструкціях, документах, які визначають порядок проведення робіт, вимогах до якості виготовленої продукції, виконаної роботи.

Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

У КЗ Дніпропетровська міська лікарня № 8» ДОР права, обов`язки та відповідальність лікаря стоматолога хірурга отоларингологічного відділення для дітей регламентовані посадовою інструкцією, реєстраційний № 41 від 14.01.2016 року, з якою позивач був ознайомлений 18.01.2016 року (а.с. 6-14).

Пунктами 2,1; 2,2; 2,6; 2,9; 2,17; 3,1; 4,1; 4,3; 4,4; 4,9 «Посадової інструкції..», за порушення яких позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, передбачено: лікар-стоматолог хірург отоларингологічного відділення для дітей повинен:

п. 2,1- здійснювати діагностику, лікування пацієнтів зі захворюваннями ЩЛД у отоларингологічному відділенні для дітей та приймальному відділенні (під час чергувань) згідно існуючих Клінічних протоколів надання медичної допомоги та Локальних протоколів, затверджених по лікарні;

п. 2,2 вирішувати питання про доцільність госпіталізації пацієнтів (в разі відмови в госпіталізації реєструвати її обґрунтування). Проводити негайну госпіталізацію дітей при загрозливих для життя станах.,

п. 2,6 вести лікарську документацію за формами, затвердженими чинним законодавством;

п. 2,9 дотримуватись прав пацієнта;

п. 2,17 виконувати накази та розпорядження головного лікаря, які стосуються його роботи та роботи відділення.

Лікар стоматолог-хірург отоларингологічного відділення для дітей має право:

п. 3,1 призначати та відмінити лікувально-діагностичні заходи, виходячи з даних динамічного спостереження за хворим.

Лікар стоматолог-хірург отоларингологічного відділення для дітей несе відповідальність за : п. 4,1 за чітке і своєчасне виконання положень посадової інструкції Положення про підрозділ;

п. 4,3 за повноту і своєчасність обстеження та лікування хворих;

п. 4,4 - за оформлення медичної документації згідно з Положенням про отоларингологічне відділення для дітей, з обов`язковим визначенням загального та локального станів хворого, медикаментозних призначень,

п. 4,9 за дотримання вимог щодо забезпечення прав пацієнта.

Рішення про порушення позивачем локальних протоколів лікування закладу та Посадової інструкції було прийнято на підставі:

- рапорту зав. дитячого отоларингологічного відділення ОСОБА_2 В. від 18.10.2018 року на ім`я в.о. головного лікаря щодо прийняття дисциплінарних заходів до лікаря-хірурга стоматолога ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням локальних протоколів лікувального закладу та посадової інструкції через виявлені недоліки в історіях хвороб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 64);

- рапорту заст. головного лікаря Кунскова О.В. від 18.10.2018 року на ім`я в.о. головного лікаря щодо прийняття заходів дисциплінарного впливу до ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням локальних протоколів при обстеженні і лікуванні пацієнтів, посадової інструкції, а також відсутністю об`єктивних причин для допущення подібних помилок (на підставі пояснювальної записки зав. ЛОР відділенням ОСОБА_5 і відмовою писати пояснювальну записку лікаремхірургом стоматологом ОСОБА_1 ) (а.с. 65);

- розпорядження № 3/1/1 в.о. головного лікаря від 18.10.2018 року «Про проведення службового розслідування» про зобов`язання створити комісію та розібрати факти вказані у рапорті заст. головного лікаря Кунскова О.В. За результатами роботи комісії щодо службового розслідування скласти акт з яким ознайомити ОСОБА_1 та доповісти головному лікарю (а.с 63);

- актів комісії по службовому розслідуванню від 19.10.2018 року та 05.11.2018 року якими встановлено що в історіях хвороб пацієнтів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виявлені недоліки, які 22.10.2018 року лікарем-хірургом стоматологом ОСОБА_1 були усунуті. ОСОБА_1 відмовився брати участь у роботі комісії та надавати будь-які пояснення, комісією рекомендовано прийняти міри дисциплінарного впливу до лікаря ОСОБА_1 (а.с. 59,60);

- рапортів зав. дитячого отоларингологічного відділення ОСОБА_5 та заст. головного лікаря ОСОБА_6 на ім`я головного лікаря від 02.11.2018 року щодо ігнорування лікарем хірургом стоматологом ОСОБА_1 наказу щодо надання пояснень у письмовій формі щодо недооформлення історій хвороб пацієнтів (а.с. 62);

- актів від 19.10.2018 року та 05.11.2018 року складених про те, що лікарю хірургу стоматологу ОСОБА_1 був зачитаний «Акт роботи комісії з приводу недоліків оформлення історії хвороби № 7324, 7325. Лікар-хірург стоматолог ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з актом роботи комісії відмовився (а.с. 57, 58);

- експертних оцінок ІІ рівня якості надання медичної допомоги хворим за жовтень 2018 року та за листопад 2018 року, де були виявлені порушення в тому числі порушення посадової інструкції, а саме п. 2,2; 2,13; 4,4 ОСОБА_1 (а.с. 31, 34).

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. (ст. 148 КЗпП України).

Відповідно до ч. 3 ст. 149 КЗпП при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.

Тлумачення ч. 3 ст. 149 КЗпП свідчить, що її положення мають поширюватися при застосуванні будь-якого виду дисциплінарного стягнення, тобто як до звільнення так і до догани.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов`язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення.

Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

З матеріалів справи вбачається, що при накладенні дисциплінарного стягнення була врахована попередня робота позивача. А саме, наказом головного лікаря Ламза О.Є. від 23.06.2015 року № 137 лікар стоматолог - хірург ОСОБА_1 за порушення п. 4 ст. 40, ст. 139 КЗпП України притягувався до дисциплінарної відповідальності догани (а.с. 56).

Крім того, на підставі докладної записки від 29.10.2018 року медичної сестри ОСОБА_7 про хамське поводження до неї лікаря хірурга - стоматолога ОСОБА_1 (а.с. 52-55), рапорту зав. ЛОР відділення ОСОБА_8 В.В. від 29.10.2018 року про відмову лікаря ОСОБА_1 надавати пояснення щодо обставин викладених у скарзі медичної сестри ОСОБА_7 (а.с. 51), в.о. головного лікаря винесено розпорядження 31.10.2018 року № 4 «Про проведення службового розслідування» щодо перевірки фактів викладених у скарзі медичної сестри ОСОБА_7 (а.с. 49).

З протоколів засідання комісії з приводу звернення медичної сестри ОСОБА_7 від 13.11.2018 року та 20.11.2018 року вбачається що лікар ОСОБА_1 відмовився брати участь у засіданні комісії мотивуючи тим, що у нього є більш невідкладні справи. Комісією було винесено рішення : ОСОБА_1 висловити усне попередження щодо неналежної поведінки по відношенню до співробітників. Наголошено на необхідності дотримання етики та деонтології в роботі лікаря (а.с. 47, 48).

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з заявою про відмову від частини позовних вимог, а саме, щодо стягнення з КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 8» ДОР» на його користь моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 3 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що відповідачем не порушено вимог чинного законодавства України при накладенні дисциплінарного стягнення на позивача, а тому підстав для скасування наказу в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 8» ДОР» № 246 від 16.11.2018 року про оголошення лікарю стоматологу - хірургу ОСОБА_1 догани за порушення п.п. 2,1; 2,2; 2,6; 2,9; 2,17; 3,1; 4,1; 4,3; 4,4; 4,9; «Посадової інструкції лікаря-стоматолога хірурга отоларингологічного відділення для дітей» - відсутні.

Посилання апелянта, що при оголошенні догани не було враховано вимоги ч. 3 ст. 149 КЗпП України, а саме: що порушення трудової дисципліни не потягло за собою настання будь-яких негативних наслідків, колегія суддів ставиться критично, оскільки судом першої інстанції було досліджено, що при накладенні дисциплінарного стягнення була врахована попередня робота позивача.

Також те, що наказом головного лікаря Ламза О.Є. від 23.06.2015 року № 137 лікар стоматолог - хірург ОСОБА_1 за порушення п. 4 ст. 40, ст. 139 КЗпП України притягувався до дисциплінарної відповідальності догани (а.с. 56).

Крім того, відповідачем доведено та показами свідків допитаних судом першої інстанції підтверджено, що ОСОБА_1 усупереч вимогам посадової інструкції, реєстраційний № 41 від 14.01.2016 року, з якою позивач був ознайомлений 18.01.2016 року вчинено правопорушення, що полягало у порушенні позивачем локальних протоколів лікування закладу та Посадової інструкції.

Суд першої інстанції проаналізував всі надані докази та в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_1 , відповідні їм правовідносини, поясненням та наданим доказам у своїй сукупності дав належну оцінку.

Суд правильно застосував матеріальний закон, вірно визначив доведеність факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог про скасування, як незаконного, наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Також, апеляційний суд приймає відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради» про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені цих вимог на підставі ст. 373 ЦПК України підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині закриттю.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 206, 259, 367, 373, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради» про стягнення моральної шкоди.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди скасувати, провадження у справі в цій частині позовних вимог закрити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича