Справа № 467/559/19
27.08.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Кірімової О.М.
за участю секретаря Сіваченко Ю.І.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовною завою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратили право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .
Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В даному житловому будинку, крім позивача, зареєстрований також ОСОБА_3 , який протягом чотирнадцяти років за місцем реєстрації не проживає, витрати по утриманню майна, не несе. Добровільно знятись з реєстрації місця проживання у будинку позивача відповідач не бажає.
Вказані обставини створюють позивачу перешкоди в користуванні житлом та його утриманні.
Посилаючись на відсутність відповідача за місцем реєстрації понад передбачений законом строк, та на норми ст.ст. 150, 174 ЖК України та ст. 405 ЦК України, позивача просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 21 червня 2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання.
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву, не скористався.
Ухвалою суду від 30 листопада 2019 року справу призначено до розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. На теперішній час відповідач право користування житловим будинком не реалізував, участі по утриманню житла не несе, на даний час відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає, оскільки проживає в АДРЕСА_2 з новою сім`єю. Шлюб між сторонами на даний час розірвано, однак рішення суду про розірвання шлюбу на сьогодні не набрало законної сили. За такого вважає, що ОСОБА_3 втратив право на користування житловим приміщенням, а саме в житловому будинку АДРЕСА_1 . Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, свідка ОСОБА_4 , з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись принципом верховенства права, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, посвідченого 18.09.2001 року виконуючою обов`язки державного нотаріуса Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області - державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Рихальською О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1308 (а.с. 7).
У відповідності до довідки Благодатненської сільської ради № 352 від 13.05.2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою : АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_2 до складу сім`ї/ зареєстрованих входять: чоловік - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; онук - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10).
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 20.05.2019 року зазначається про те, що ОСОБА_3 з 2006 року на проживає по АДРЕСА_1 та на даний час проживає в с. Новокрасне (а.с. 11).
Згідно повідомлення Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області № 4816/14-19 від 28.05.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
У відповідності до довідки Благодатненської сільської ради № 592/01-19 від 20.06.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).
Як вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 211720 від 24.03.2003 року, власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 18.09.2001 року та її частка у праві власності на майно становить 1/1 (а.с. 25)
У відповідності до копії рішення Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області № 10 від 06.11.2015 року про перейменування вулиць АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 (а.с. 26).
Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 уклали шлюб 25.02.1989 року, внаслідок якого остання отримала прізвище ОСОБА_9 (а.с. 27).
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що з позивачем є сусідами. ОСОБА_3 є колишнім чоловіком позивача. Дійсно відповідачі проживали однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 , однак відповідач приблизно з 2004-2005 року не проживає за вказаною адресою. На даний час відповідач проживає в АДРЕСА_2 з новою сім`єю. Покинув житло в с. Благодатне добровільно, оскільки не склалось сімейне життя. Позивач перешкод у користуванні відповідачу житловим приміщенням не створювала.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до ч. 1ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статей 379, 380 ЦК України, об`єктом власності особи може бути, зокрема житло-житловий будинок.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Статті 150, 156, 174 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї.
До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ст. 174 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин з власником і спільним з ним проживанням у цьому будинку. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено той факт, що відповідач не веде спільне з власником житла господарство, не проживає у вказаному житловому будинку понад 13 років, належних доказів на підтвердження факту не проживання відповідача у спірному житловому будинку з поважних причин, матеріали справи не містять, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При зверненні до суду позивачем був сплачено судовий збір у розмірі 768, 40 грн. (а.с. 5).
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи, що позов задоволено, тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд
Позовну заву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплачених судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем та іншими учасниками справи шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Арбузинського

районного суду О.М.Кірімова