Провадження № 2/359/652/2019
Справа № 359/6969/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Степаненко А.О.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

третьої особи - ОСОБА_5 ,

представників третьої особи - ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , Хіміча В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 , про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

04.09.2018 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем ОСОБА_1 : право власності на:

- квартиру, загальною площею 72.1 кв.м., розташована за адресою : АДРЕСА_1 ;

- квартиру загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 ;

- 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,04400 га, кадастровий номер : :04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос АДРЕСА_3 ;

- 1/3 частину садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : АДРЕСА_4 .

За відповідачем ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя просила визнати право власності на.

- 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,04400 га, кадастровий номер: :04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос АДРЕСА_3 ;

- 2/3 частини садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : АДРЕСА_4 (а.с.2-6 т.1).

В подальшому позивач змінила позовні вимоги що порядку поділу спільного майна подружжя та згідно заяви про зміну предмету позову від 03.07.2019 (а.с.115-118 т.3) просила суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на:

- Ѕ квартири, загальною площею 72.1 кв.м., розташована за адресою : АДРЕСА_1 ;

- Ѕ квартири загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 ;

- 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,04400 га, кадастровий номер : :04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос АДРЕСА_3 ;

- 2/3 частини садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : АДРЕСА_4 .

За відповідачем ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя просила визнати право власності на.

- 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,04400 га, кадастровий номер : :04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос АДРЕСА_3 ;

- 1/3 частину садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : АДРЕСА_4 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 16 серпня 1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого ними було придбано зазначене майно: земельна ділянка площею 0,04400 га, кадастровий номер : :04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос», на якій у 2006 року було побудовано садовий будинок з господарськими спорудами загальною площею 371,2 кв., а також дві зазначені квартири. Позивач зазначає, що в силу вимог ст.ст.60,63,69,70 Сімейного кодексу України ст.372 Цивільного кодексу України все зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, і вона має право на поділ майна, в зв`язку з чим їх частки визнаються рівними.

Обґрунтовуючи позов, також зазначила, що відповідно до проведеної оцінки загальна вартість їх з відповідачем спільного майна становить 10248243 гривні 69 копійок, в тому числі: вартість земельної ділянки та будинку за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :04:002:0536, - становить 7585043 гривні 69 копійок, вартість квартири АДРЕСА_5 становить 1648300 гривень, квартири АДРЕСА_6 становить 1014900гривень.

В зв`язку з відкритим виконавчим провадженням про стягнення з відповідача боргів, не зважаючи на забезпечувальну ухвалу суду, якою було накладено арешт вона була позбавлена частини свого майна, яке без її відома було переоформлене на стягувача ОСОБА_5 за боргами ОСОБА_3 так, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2018 по справі №359/6969/18 було накладено арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, в тому числі спірних квартир. Не дивлячись на це, постановою приватного виконавця Жаботинського І.В. від 24.09.2018 стягувачу ОСОБА_5 передано в рахунок погашення боргу Ѕ частини АДРЕСА_7 105 по АДРЕСА_8 за ціною 349454,05 гривень, що складає лише 42% від ринкової вартості цієї частини майна. А постановою приватного виконавця Жаботинського І.В. від 28.11.2018 стягувачу ОСОБА_5 передано в рахунок погашення боргу Ѕ частини однокімнатної квартири АДРЕСА_6 , за ціною 218219,40 гривень, що складає лише 43% від ринкової вартості цієї частини майна. Позивач зазначає, що внаслідок цього частина належного їй майна була переоформлена на ОСОБА_5 за цінами, які є значно нижчими, ніж їх оціночна вартість, внаслідок чого вартість належного їй майна була істотно зменшена, що призвело до порушення її прав. А тому, вважає, що їй у власність має бути виділена зазначена нею в заяві про уточнення позовних вимог майна.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2018 року було задоволено заяву ОСОБА_1 від 04.09.2018 та накладено арешт на усе спірне майно, а також заборонено вчиняти будь-які дії щодо його відчуження (а.с.12-14 т.2) Дана ухвала була скасована постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року (а.с.172-174 тому виділені матеріали справа №359/6969/18, провадження 2/359/2478/2018).

Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.165-166 т.1).

06.11.2018 третьою особою ОСОБА_5 в особі її представника ОСОБА_8 (а.с.171-177 т.1) були подані письмові пояснення, за змістом яких третя особа просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі та скасувати заходи забезпечення позову. Третя особа вважає позов надуманим, таким, що подавався з метою уникнення виконання ОСОБА_3 рішення Дарницького районного суду м.Києва по справі №763/6449/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто 82651,43 доларів США, що еквівалентно 1890651,75 грн., на виконання якого було видано два виконавчі листи, що перебувають на виконанні у приватного виконавця Жаботинського І.В. в межах зведеного виконавчого провадження №55225986. Зазначає, що в ході здійснення зведеного виконавчого провадження №55225986 Приватним виконавцем виявлено земельну ділянку та садовий будинок, що належать ОСОБА_3 , на які звернуто стягнення, проведено опис та арешт, передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ», однак, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2018 в забезпечення позову у справі №359/6132/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна ОСОБА_1 зупинено продаж арештованого майна і заборонено приватному виконавцю вчиняти дії щодо цього майна. Зазначає, що на виконання вказаної ухвали приватний виконавець зупинив реалізацію земельної и та садового будинку та не вчиняв жодних дій щодо їх відчуження, та що після винесення ухвали про забезпечення позову по справі №359/6132/17, Богданова втратила інтерес до неї, та припинила з`являтися в судові засідання, внаслідок чого, за результатами неявки останньої в судові засідання призначені на 02.04.2018, 06.04.2018, 18.04.2018 вказаний позов залишений без розгляду, а заходи забезпечення скасовані за заявою ОСОБА_5 Бориспільським міськрайонним судом. Звертає увагу, що в зв`язку з необхідністю виконання судового рішення, приватний виконавець звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з поданням про визначення частки боржника спільному майні подружжя, за наслідками якого була прийнята ухвала від 28.02.2018 по справі 753/23866/17 про задоволення подання та визначено частки ОСОБА_3 в спільному майні, а саме: по Ѕ частини спірних квартир.. Дана ухвала за наслідками перегляду і апеляційної інстанції залишена без змін і станом на 17.04.2018 року набрала законної сили.. Ухвалою Верховного Суду від 02.07.2018 у відкритті касаційного провадження - відмовлено. А тому, вважає, що визначені судом частки не можуть бути зміненими. Наголошує, що представник ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були сутні в судових засіданнях у Дарницькому районному суді міста Києва 28.02.2018 та Апеляційному суді міста Києва 17.04.2018 у зв`язку з чим їм відомий зміст рішень по вказаній справі, а тому вони свідомо вводять суд в оману, пред`являючи позов про поділ майна, не зважаючи на те, що частки кожного з подружжя на квартири вже визначені. Також зазначає, що після скасування заходів забезпечення позову, ухвалою Бориспільського міськрайонного Київської області по справі №359/6132/17 від 17.07.2018, приватний виконавець звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з поданням про визначення частки майна ОСОБА_3 у спірних земельній ділянці та садовому будинку, та що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.2018 у справі 753/16562/18 подання приватного виконавця задоволене та встановлені частки кожного з подружжя по 1/2 в зазначеному майні, та що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 достовірно відомо про ці обставини. Зазначає, що зазначені рішення, якими визначено частки ОСОБА_9 та ОСОБА_1 у спірному майні, в силу вимог ч. 4 статті 82 ЦПК України є преюдиційними. Вказує, що вона та приватний виконавець, діють у законний спосіб з метою виконання рішення суду у справі №753/6449/17, що підтверджується ухвалами суду у задоволенні неодноразових скарг на дії приватного виконавця Богданової Ф.П. та ОСОБА_3 , а саме: справи №№753/7596/18, 753/7484/18, 753/9748/18, 753/11424/18, 753/14128/18, в задоволенні яких було відмовлено, у зв`язку з їх безпідставністю, а частину залишено без розгляду. Звертає увагу, що ОСОБА_1 достеменно відомо, що на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , здійснюється звернення стягнення в порядку виконання рішення суду, яке набрало законної сили, та що не зважаючи на ці обставини, ОСОБА_1 не залучено ні ОСОБА_5 ні приватного виконавця до участі у даній справі №359/6969/18 в якості третьої особи. Також вважає, що з позову ОСОБА_1 не вбачається наявність спору між нею та ОСОБА_3 , відсутні підстави позову, не зазначено жодних правових підстав поділу, якими зазвичай є розірвання шлюбу, що думку третьої особи свідчить про пряму зацікавленість позивача та відповідача вжити всіх заходів для уникнення виконання рішення суду у справі №753/6449/17. Також звертає увагу суду, що законодавство України захищає інтереси стягувача у виконавчому провадженні та регулює обов`язковість виконання рішення суду.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та заборонено приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Жаботинському Івану ОСОБА_10 та третій особі ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії щодо відчуження наступного нерухомого майна : земельної ділянки площею 0,04400 га, кадастровий номер: :04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с/рада Гнідинська, ДП « АДРЕСА_8 ; садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв. м., адреса даного будинку: АДРЕСА_4 ; квартири, загальною площею 72.1 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири, загальною площею 57,7 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.2-3 тому виділені матеріали, справа №359/6969/18, провадження 2-з/359/138/2018).

Ухвалою суду від 14 лютого 2019 року було частково задоволено клопотання третьої особи ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову та скасовано заходи забезпечення позову в частині заборони третій особі ОСОБА_11 вчиняти будь-які дії щодо відчуження наступного нерухомого майна : квартири, загальною площею 72.1 кв.м., що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , та квартири загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.131-135 тому виділені матеріали справа №359/6969/18, провадження 2-зз/359/6/19).

Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року заяви представника третьої особи ОСОБА_5 , адвоката Пекур Анастасії Олексіївни від 14 березня 2019 року про закриття провадження у справі та від 11 квітня 2019 року про зупинення провадження у даній справі до постановлення Київським апеляційним судом рішення у справі № 753/16562/18 за поданням державного виконавця Жаботинського І. про визначення частки майна боржника ОСОБА_3 у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_1 а також клопотання позивача ОСОБА_1 від 11 квітня 2019 про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №359/10023/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дідок В.В., треті особи ОСОБА_12 , ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення та справи №761/46606/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Єдігарова Е.М., треті особи ОСОБА_12 , ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення залишено без задоволення (а.с. 94-99 т.2).

15.08.2019 відповідачем ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_4 було подано до суду заяву про визнання позову (а.с.114 т.2)

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 серпня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання в порядку ст.259 ЦПК України було прийнято до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 03 липня 2019 року, в прийнятті визнання позову відповідача ОСОБА_3 відмовлено (а.с.127-128 т.2)

Ухвалою суду від 16 серпня 2019 року було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 04 жовтня 2019 року (а.с. 130 т.2)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Володимирська О.М. уточнені позовні вимоги, а також викладені в позовній заяві обставини підтримали повністю, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Кобилецький В.В. позов визнали, вважають, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки зазначене в позові майно було набуто сторонами під час шлюбу та його вартість має бути врахована під час поділу. Відповідач ОСОБА_3 додатково пояснив, що за усною домовленістю між ним та дружиною, придбані під час шлюбу квартири мали у разі поділу залишитись позивачу, а тому були зареєстровані на позивачку. Украдаючи договір в забезпечення зобов`язань іншою юридичної особи перед ОСОБА_5 він розраховував, що земельна ділянка та садовий будинок, у разі необхідності, зможуть повністю покрити усі вимоги кредитора. Він стверджує, що третя особа не має визначати, у який спосіб має відбуватися розподіл майна між ним та дружиною, і та обставина, що третя особа в порядку виконання рішення про стягнення коштів зареєструвала за собою право власності на Ѕ частину квартир, які мали залишитись у власності позивача, на його думку дає підстави для поділу іншої частини майна у запропонований позивачем спосіб.

Третя особа ОСОБА_5 та її представники адвокати Пекар А.О. та ОСОБА_13 заперечували проти задоволення позву з наведених у поданих до суду поясненнях підстав, вважають, що спір між подружжям відсутній, спірне майно втратили статус спільної сумісної власності, оскільки судовими рішеннями, які набрали законної сили, були визначені частки подружжя у кожному з об`єктив нерухомості та є рівними. Також звертаються увагу, що в порядку виконання рішення суду про стягнення суми боргу за договором позики, третя особа ОСОБА_5 . У законний спосіб набула право власності на частину спірного майна по Ѕ частині кожної з квартир. Вважають, що поділ земельної ділянки та садового будинку в інших ніж визначених ухвалою суду частках призведе до порушення права ОСОБА_5 та отримання в порядку виконання рішення суду належних їй коштів. Вважають дії сторін недобросовісними, уточнені позовні вимоги необґрунтованими, оскільки, незважаючи на те, що ОСОБА_5 набула права власності на частину майна, що було набуто подружжям Богданових, частка ОСОБА_1 у спірному майні не змінилась та становить Ѕ частину від усього майна, а тому права позивача не порушені.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які надані сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.6 цієї статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За змістом ч.4 цієї статті, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При винесенні даного рішення, суд також враховує вимоги ст.ст.13,15,16 Цивільного кодексу України.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому за змістом п.п.1,6 ч.2 цієї статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема:1) визнання права; 6) зміна правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Водночас, згідно з вимогами ч.3 цієї статті суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Зокрема, за змістом ч.1 ст.13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ч.2 та ч.3 цієї статті при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 1997 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського району м.Києва (а.с.7 т.1).

Сторони також повідомили, що мають від шлюбу спільних дітей, проте відповідних належних і допустимих доказів на підтвердження цих обставин не надали.

Водночас, обґрунтовуючи позов в частині відступу від рівності часток, позивач не обґрунтовувала його саме цією обставиною. Крім того, сторонами визнано, що шлюб не розірвано та вони проживають однією сім`єю.

Встановлено, що сторонами під час шлюбу було набуто зазначене в позовній заяві майно, зокрема:

- квартира, загальною площею 72.1 кв.м., розташована за адресою : АДРЕСА_1 ;

- квартира загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка, площею 0,4400 га, кадастровий номер : :04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос»;

- АДРЕСА_9 будинок АДРЕСА_10 спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : АДРЕСА_4

- квартира, загальною площею 72.1 кв.м., розташована за адресою : АДРЕСА_1 ;

- квартира загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 ;

Земельна ділянка, площею 0,4400 га, кадастровий номер : :04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос», набута за договором купівлі-продажу від 09.12.2006 року, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ №590385 (а.с.8 т.1).

При цьому суд звертає увагу і учасниками справи визнана ця обставина, що в позовні заяві допущена описка і площа земельної ділянки помилково зазначена 0,0440 га. Допущена описка не впливає на можливість суду встановити дійсні обставини справи, в тому числі ідентифікувати спірне майно, оскільки зазначено як адресу та кадастровий номер земельної ділянки так і документи, що підтверджують набуття земельної ділянки у власність.

Як визнано сторонами та третьою особою не оспорюється, на вказаній земельній ділянці в період шлюбу подружжям Богданових побудовано садовий будинок з господарськими спорудами, право власності на який зареєстровано 24.12.2009 року Комунальним підприємством Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №3153 від 10.12.2009 року, виданого Гнідинською сільською радою Бориспільського району Київської області на підставі рішення виконкому від 29.09.2008 року №248, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9,10 т.1).

Відповідно до звіту з незалежної оцінки суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЕКСПЕРТ-АЛЬЯНС» станом на 30 травня 2018 року вірогідна вартість об`єкта оцінки : садовий будинок загальною площею 371,2 кв.м.з господарськими спорудами(гостьовий будинок, сарай, навіс, навіс, прибудова, прибудова, огорожа, колонка питна, яма вигрібна, та земельна ділянка загальною площею 0,44 га кадастровий номер :04:002:0536 за адресою: АДРЕСА_4 , - складає 7585000 гривень (а.с.13-33 т.1).

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку трикімнатної квартири АДРЕСА_5 , виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний центр Дробнова» (а.с.34-70 т.1), ринкова вартість спірної квартири на 30 серпня 2018 року становить 1648300 гривень.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку однокімнатної квартири АДРЕСА_6 , виконаний ТОВ «Аналітичний центр Дробнова» (а.с.72-72-111 т.1), ринкова вартість спірної квартири на 30 серпня 2018 року становить 1014900 гривень.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 348 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до змісту частин 1,2,3 статті 61 Сімейного кодексу України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог абзацу другого частини 1 статті 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, чинне законодавство не встановлює будь-яких обмежень щодо поділу майна між дружиною та чоловіком, шлюб між якими не розірвано, а тому, той факт, що шлюб між позивачем та відповідачем не розірваний та вони продовжують проживати однією сім`єю, не позбавляє сторони права здійснити поділ належного їм на праві спільної сумісної власності майна.

Факт придбання спірного нерухомого майна в період шлюб та за спільні кошти подружжям ОСОБА_14 визнано сторонами та жодним з учасників справи не оспорюється.

Водночас, суд має враховувати, що на момент судового розгляду частина зазначеного в позовній заяві майна вибула з власності подружжя та є такі, що набрали законної сили судові рішення, які безпосередньо стосуються прав та обов`язків відповідача ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 .

Так, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23.08.2017 в справі №753/6449/17, частково скасованим рішенням Апеляційного суду міста Києва від 01.11.2017, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто 72651,43 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 1890651,75 грн., та 3228,54 грн. судового збору (а.с.113-115,116-120 т.1).

Вказане судове рішення знаходиться на примусовому виконанні приватного нотаріуса виконавчого округу м.Києва Жаботинського І.В. (ЗВП №55229314) (а.с.125 т.1)

У рамках відкритого виконавчого провадження приватний виконавець звернувся до суду із поданнями про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28.02.2018 у справі №753/23866/17-ц, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 17.04.2018 та ухвалою Верховного Суду від 02.07.2018, подання приватного виконавця Жаботинського І.В. задоволено, визначено частку боржника ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини у спільному сумісному майні подружжя квартирі АДРЕСА_5 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.141-142,143-148 т.1).

Цим же судовим рішенням визначено частку боржника ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини у спільному сумісному майні подружжя квартири АДРЕСА_6 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 26.08.2008 (а.с. т.141-142 т.1).

Крім того, ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 01.11.2018 у справі №753/16562/18, залишеної в силі постановою Київського апеляційного суду від 25.06.2019, було розглянуто ще одне подання приватного виконавця та визначено частку ОСОБА_3 у земельній ділянці та садовому будинку, які перебувають у спільній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у розмірі Ѕ частини (а.с.88-89,126 т.126 ).

Ці обставини сторонами та третьою особою не оспорюються.

Встановлено, що в межах відкритого зведеного виконавчого провадження (ВП №55229314) щодо примусового стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми боргу в розмірі 72651,43 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 1890651,75 грн., та 3228,54 грн. судового збору, а також в порядку, визначеному ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» третя особа у даній справі ОСОБА_5 набула право власності на частину спірного майна, а саме: на Ѕ частину квартири, загальною площею 72.1 кв.м., розташована за адресою : АДРЕСА_1 , та на Ѕ частину квартири загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 .

Наведене підтверджується долученим до матеріалів цивільної справи відповідними постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. про відкриття виконавчого провадження та про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 22.11.2017 (а.с.184,185,186 т.1), а також Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №159433185, 159433257 від 13.03.2019 (а.с. 59-61, 62-64 т.3).

У зв`язку з цією обставиною, позивач ОСОБА_1 жодних вимог до ОСОБА_15 щодо поділу зазначеного нерухомого майна, право власності на Ѕ частину якого перейшла до останньої, про що позивачу було відомо на стадії підготовчого засідання, не заявляє.

Зважаючи на те, що право спільної сумісної власності подружжя на вказані спірні квартири припинено та, з моменту реєстрації права власності на Ѕ частку у спірному майні за ОСОБА_5 , з 24.09.2018 року на квартиру АДРЕСА_5 , та з 29.11.2018 року на квартиру АДРЕСА_6 , виникло право спільної часткової власності між позивачем та третьою особою ОСОБА_5 , підстави для задоволення позову ОСОБА_1 щодо визнання за нею в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на Ѕ частку зазначених квартир, відсутні, оскільки змінився правовий режим майна, і відповідач ОСОБА_16 вже не є належним відповідачем щодо заявлених вимог.

Щодо поділу іншої частини спірного майна, а саме: земельної ділянки та садового будинку, які перебувають у спільній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , суд, відповідно до вимог ст.82 ЦПК України враховує, що визначений судовим рішенням, яке набрало законної сили, вищезазначеною ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 01.11.2018, розмір частки відповідача ОСОБА_3 у спірному майні становить Ѕ частина.

З урахуванням викладеного, а також вимог ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України та ч.2 ст.370 Цивільного кодексу України, яка закріплює рівність часток співвласників у праві спільної сумісної власності, підстави для визнання за позивачем право власності на 2/3 частини у спірному майні відсутні. При цьому доводи позивача, що внаслідок набуття третьою особою ОСОБА_17 права власності на належну відповідачу частку у частині спірного майна (двох квартир) за значно нижчою від оціночної вартістю значно зменшилась вартість майна, що належить позивачу у спільній власності подружжя, слід визнати необґрунтованими, оскільки частка позивача у майні не зменшилась.

У зв`язку з цим суд також констатує, що визнання відповідачем заявлених уточнених позовних вимог, в тому числі в частині поділу судового будинку та земельної ділянки, не може бути підставою для задоволення позову, зважаючи на вищенаведені вимоги ст.ст.13,16 Цивільного кодексу України, оскільки такі дії порушують права третьої особи ОСОБА_18 на звернення стягнення на належну відповідачу ОСОБА_19 визначену судовим рішенням частку у спільному майні подружжя, та порушує принцип рівності часток подружжя.

Водночас, зважаючи на завдання цивільного провадження, визначені ч.1 ст.2 ЦПК України, наведені вимоги чинного сімейного та цивільного законодавства, суд в межах заявлених позовних вимог, вважає можливим та необхідним частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за нею в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на Ѕ частину спірної земельної ділянки та садового будинку, які були набуті подружжям під час шлюбу та право власності на які зареєстровано за відповідачем на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, на підставі повно та всебічно досліджених у судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме: в порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,4400 га, кадастровий номер: :04:002:0536, та на Ѕ частину садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : АДРЕСА_4 .

Відповідно до вимог чт.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3626 гривень 48 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 266, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- Ѕ частину земельної ділянки площею 0,4400 га, кадастровий номер: :04:002:0536, яка розташована за адресою : Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, Дачне поселення «Колос»;

- Ѕ частину садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_11 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_11 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3626 гривень 48 копійок (три тисячі шістсот двадцять шість гривень сорок вісім копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 10.01.2020.

Суддя І. В. Муранова-Лесів