ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

м.Суми

Справа №591/8999/13-ц

Номер провадження 22-ц/816/4498/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2018 року в складі судді Клімашевської І.В., ухваленої в м. Суми, повний текст ухвали складено 11 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.05.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 31804,57 доларів США та 2542,13 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист від 06.08.2014 року, Вказує, що між ним та ПАТ «Брокбізнесбанк», який виступав стягувачем у виконавчому провадженні було укладено договір № 227 від 07.02.2018 року відповідно до умов якого, ПАТ «Брокбізнесбанк» відступив йому шляхом продажу право вимоги за кредитною угодою № 28/7ф від 20.03.2008 року до ОСОБА_2 . Вказує, що на момент звернення до суду із вказаною заявою, постановою державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області виконавчий документ було повернуто.

З урахуванням викладеного, просив замінити стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» за виконавчим листом № 591/8999/13-ц про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 , на ОСОБА_1 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11.05.2018 року заяву задоволено.

Змінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» у виконавчому провадженні з виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/8999/13-ц, про стягнення ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 31804,57 доларів США та 2542,13 грн. в рахунок відшкодування судового збору, на стягувача ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування матеріального та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову про відмову в задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 не може бути новим кредитором у зобов`язанні, яке виникло перед ПАТ «Брокбізнесбанк», оскільки він не має тих прав, які має Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», в тому числі право надавати кошти в кредит, та не має прав здійснювати будь які інші фінансові операції, оскільки він не є фінансовою установою.

Відзивів на апеляційну скаргу від Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», ОСОБА_1 , Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, до апеляційного суду не надходило.

Представник боржника ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.05.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором № 28/7 ф від 20.03.2008 року. За вказаним рішенням суду видано виконавчі листи. Водночас, між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення (купівлю продаж) права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Брокбізнесбанк» відступив право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 28/7 ф від 20.03.2008 року на підставі чого ОСОБА_1 набув статусу кредитора у вказаному зобов`язанні, а отже є всі підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.05.2014 року по справі № 591/8999/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 31804,57 доларів США та 2542,13 грн. в рахунок відшкодування судового збору. (а.с. 81-82). За вказаним рішенням суду видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

07.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення (купівлю продаж) прав вимог за № 227, відповідно до якого ПАТ «Брокбізнесбанк» відступив право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 28/7 ф від 20.03.2008 року на користь ОСОБА_1 Даний договір боржником в судовому порядку не оспорюється.

Отже за договором відступлення права вимоги відбулось шляхом купівлі-продажу, укладеним Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» за кредитним договором №28/7 від 20.03.2008р. зі строком дії до 19.03.2015р., згідно якого на користь банку рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.05.2014 року вже достроково стягнута з ОСОБА_2 кредитна заборгованість в сумі 31804,57 доларів США станом на 14.10.13 та судові витрати, пов`язані із судовим розглядом. Дія кредитного договору вже закінчилась.

Як вказано у заяві про заміну сторони у виконавчому провадженні, підставою такої заміни є повернення виконавчого документа згідно постанови державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Отже вирішується питання відновлення примусового виконання судового рішення, ані надання фінансових (банківських) послуг, для здійснення якої потрібно отримати відповідну ліцензію, відповідно умов діючого кредитного договору.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зокрема договорів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою та/або заставою.

На забезпечення виконання кредитного договору від 20.03.2008 року №28/7-ф між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 укладено договір застави від 20.03.2008 № 28/7-ф

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 ЦК визначено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі послуги надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення( купівлі-продажу) права майнової вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитора на стадії припинення банком здійснювати фінансову діяльність і фізичній особі відбувся продаж майнової вимоги з метою погашення кредиторської заборгованості стягнутої за судовим рішенням.

Наведені правові висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 909/968/гс18 та № 465/646/11, проте, що договору факторингу притаманний спеціальний суб`єктний склад ( клієнт фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, а фактор банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник набувач послуг чи товарів за первинним договором, викладені у вирішенні спорів про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги і стягнення кредитної заборгованості на підставі договору про відступлення право вимоги за кредитним, іпотечним договорами та договором поруки, т.т. при вирішені іншого предмету спору.

Окрім того, як вже приводилось вище боржник не оспорює договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, а відповідно до ч. 4 ст.215, статтями 1077-1086 ЦК України недійсність договору факторингу з підстав набуття право матеріальної вимоги фізичною особою, яка не має права здійснювати фінансові послуги, прямо не встановлена законом (нікчемний правочин), отже це є оспорюваний правочин, який в силу ст.204 ЦК України є правомірним, доки його недійсність не буде визнана судом.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно задовольнив заяву нового кредитора про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор заявив своє право вступити у виконавче провадження на підставі діючого договору.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 серпня 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І.Криворотенко