Провадження № 2/686/1326/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Козельській Г.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача Савчук Н.С. (державний реєстратор Управління з питань реєстрації ХМР),

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Державного реєстратора Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Савчук Наталії Сергіївни, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяна Вікторівна про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору,-

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_8 звернулася до суду із вищезазначеним позовом.

Позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 і до стіни її будинку прилягає самочинно збудоване приміщення відповідача, яке незаконно зареєстровано реєстратором.

Так, рішенням державного реєстратора Савчук Н.С. від 27.12.2016 року №33213832 було зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в рівних частках, загальною площею 59,1 кв.м. Проте, згідно ухвали про затвердження мирової угоди, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 виділено в натурі рівні частки житлового будинку по АДРЕСА_3 загальною площею 41,2 кв.м. Тобто, подані документи до реєстратора не відповідали дійсним, а саме щодо площі.

Також, державний реєстратор, мав би перевірити належність заявникам земельної ділянки під приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3 та присвоєння їй кадастрового номеру, адже дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності, а жодної згоди на добудову. ОСОБА_3 не надавала. А тому просить визнати незаконним та скасувати дане рішення реєстратора.

Крім того, 20.01.2017 року, згідно договору дарування, ОСОБА_4 стала одноосібним власником житлового будинку по АДРЕСА_2 , загальною площею 59,1 кв.м., з них житлової 41,2 кв.м. Проте, право власності як дарувальників, так і обдаровуваної було зареєстровано на підставі незаконних рішень державного реєстратора, а тому просить визнати такий договір дарування недійсним.

Ухвалою судді від 28.09.2018 р. прийнято до свого провадження дану справу та призначено до підготовчого засідання на 10.10.2018 р.

10.10.2018 р. ухвалою суду витребувано додаткові докази.

17.10.2018 р. Державним реєстратором Управління з питань реєстрації ХМР Савчук Н.С. направлено суду відзив на позовну заяву, в котрому остання просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що їй для реєстрації були подані усі необхідні документи, а саме технічний паспорт, б/н від 21.09.2016, виданий фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 , ухвала Хмельницького міськрайоного суду, про затвердження мирової угоди від 25.08.2016 р., справа № 686/10996/16-ц від 06.09.2016 року, довідка 2846/03-01-14, від 06.09.2016 видана Управлінням архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів. Такі документи подані заявниками у відповідності до пункту 54, 56 та 58 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, (в редакції від 09.11.2016), затвердженого Постановою КМУ від 15.11.2015 р. №1127. В ході розгляду заяви встановлено, що поданий технічний паспорт виготовлений фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 від 21.09.2016 року з загальною площею 59,1 кв.м. Також було встановлено, що технічний паспорт не містить жодної відмітки про самочинно побудовані приміщення. Крім того, для державної реєстрації права власності була подано довідка № 2846/03- 1-14, від 06.09.2016 з управління архітектури та містобудування де було зазначено площа 59,1 кв.м., аналогічно площі вказаної в технічному паспорті. А в ухвалі суду та мировій угоді була зазначена не загальна площа, а житлова, тому така є менша.

07.11.2018 р. ОСОБА_4 направила суду відзив на позовну заяву, в котрому остання просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що право ОСОБА_3 жодним чином не порушене.

08.11.2018 р. підготовче засідання було відкладене, у зв`язку із неявкою усіх учасників процесу.

30.11.2018 р. підготовче судове засідання закінчено та призначено до судового розгляду на 18.12.2018 р.

18.12.2018 р. розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою усіх учасників. Після чого неодноразово розгляд справи відкладався за клопотанням учасників.

29.07.2019 р. розгляд справи завершено.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позові.

Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , будучи повідомленими належним чином в судове засідання не з`явилися. Представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, проте в матеріалах справи наявний її відзив, в якому остання просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача Управління з питань реєстрації ХМР та відповідач державний реєстратор Управління з питань реєстрації ХМР Савчук Н.С. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.В. направила суду клопотання в якому просить розгляд справи проводити без її участі.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №93422644 від 01.08.2017 року.

Відповідачі ( ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ) в 2016 році зверталися до суду з позовом про виділ їм в натурі належної частини будинку по ј кожному а саме: кімнати 1-4 площею 13,9 кв.м., 1-5 площею 13,1 кв.м., 1-6 площею 14,2 кв.м., а всього загальною площею 41,2кв.м.

Ухвалою Хмельницького міськрайоного суду від 06.09.2016 р. визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про виділ нерухомого майна в натурі, а саме: сторони погодили виділити в натурі ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в рівних частках кожному приміщення з житлового будинку розташованого по АДРЕСА_3 , а саме: 1-4 площею 13,9 кв.м., 1-5 площею 13,1 кв.м., 1-6 площею 14,2 кв.м., а всього загальною площею 41,2кв.м. Сторони домовились припинити право спільної часткової власності. Сторони погодили виділити в натурі ОСОБА_3 частину з домоволодіння АДРЕСА_3 , що складається приміщень 1 коридор - 2,2 кв.м., 2 житлова - 9,2 кв.м., 3 житлова - 11,3 кв.м., 4 житлова - 9,1 кв.м., 5 кухня - 4,5 кв.м. Сторони домовились припинити право спільної часткової власності.

Із копії технічного паспорту, виготовленого 21.09.2016 р., а саме експлікації приміщень до житлового будинку по АДРЕСА_2 , вбачається, що будинок складається із житлової площі 41,2 кв. м., а допоміжної - 17,9 кв.м., загальна площа 59,1 кв.м.

Згідно довідки про технічний опис об`єкта по АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_9 від 08.12.2016 р. на день інвентаризації загальна площа житлового будинку збільшена на 17,9 кв.м. за рахунок включення в площу холодних приміщень, становить 59,1 кв.м., житлова становить 41,2 кв.м. реконструкція проведена без зміни геометричних розмірів, їх фундаментів в плані, всі забудови побудовано до 1991 року, що на підставі Наказу № 127 від 2А.05.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризацїї об`єктів нерухомого майна» та наказу № 4/74 від 09.08.2012 ту Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України - не є самочинним.

Право власності ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 по ј частці в житловому будинку по АДРЕСА_2 зареєстровано 27.12.2016 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

20.01.2017 року, згідно договору дарування, ОСОБА_4 стала одноосібним власником житлового будинку по АДРЕСА_2 , загальною площею 59,1 кв.м., з них житлової 41,2 кв.м.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закону).

Статтею 18 Закону (в редакції на момент проведення реєстрації) врегульовано порядок державної реєстрації. Частинами, 2,3,4 статті 18 Закону визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до пункту 54 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі Порядку), (в редакції від 09.11.2016), затвердженого Постановою КМУ від 15.11.15. року №1127 державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу подаються: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Відповідно до пункту 56 Порядку, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.

Відповідно до пункту 58 Порядку для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, також подається технічний паспорт на такий об`єкт. За бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна для державної реєстрації права власності на такий об`єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об`єкта, незалежно від наявності таких відомостей в документах, що подаються для відповідної реєстрації. У разі коли зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна відбулися у зв`язку з проведенням будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, також подається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У випадках, передбачених абзацами першим та другим цього пункту, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вносить відомості про об`єкт нерухомого майна відповідно до технічного паспорта на такий об`єкт та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Так, для державної реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно, саме по ј частці в житловому будинку по АДРЕСА_2 заявниками були подані наступні документи: технічний паспорт, б/н від 21.09.2016, виданий фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 , ухвала Хмельницького міськрайоного суду, про затвердження мирової угоди від 25.08.2016 р., справа № 686/10996/16-ц від 06.09.2016 року; довідка 2846/03-01-14, від 06.09.2016 видана Управлінням архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів. Вищевказані документи подані заявниками у відповідності до пункту 54, 56 та 58 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, (в редакції від 09.11.2016).

А тому, оскільки державному реєстратору були подані усі необхідні документи, то підстав для відмови в державній реєстрації не було.

При цьому, сам технічний паспорт не містить жодної відмітки про самочинно побудовані приміщення. А в ухвалі суду та мировій угоді була зазначена не загальна площа, а житлова.

Щодо того, щодержавний реєстратор, мав би перевірити належність заявникам земельної ділянки під приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3 та присвоєння їй кадастрового номеру, то державна реєстрація права власності проводилась на житловий будинок заявників, а не на їх земельну ділянку та відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельна ділянка та житловий будинок є два різних об`єкта і державна реєстрація права власності проводиться окремо на кожен об`єкт нерухомого майна.

Крім того, позивач ОСОБА_3 не надала суду доказів та не довела яким саме чином порушується її право даним рішенням реєстратора.

Позивач посилається на те, що відповідачами було здійснено самочинне будівництво, яке зареєстровано реєстратором, проте доказів такого самочинного будівництва, суду не надано і що цим порушується її право.

Посилання на акт обстеження від 17.12.2018 р. згідно якого під час обстеження житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 і належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування РН №294 від 20.01.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.В. встановлено, що в технічному паспорті від 21.09.2016 року, що виконаний ФОП ОСОБА_9 . сертифікат № АЕ001658 № 1547 не відображена самочинна прибудова, суд відхиляє, оскільки в розумінні ст. 76 ЦПК України не є доказом підтвердження самочинного будівництва.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора, а тому і не має підстав для задоволення похідної вимоги про визнання недійсним договору дарування.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 289 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстайції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 08.08.2019 року.

Суддя