пр. № 2/759/4869/19
ун. № 759/9445/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Котляр Ю.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи - Нечитайленко Н.О.

розглянувши у підготовчому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рена-Фарм" про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю та про скасування реєстраційної дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 22.05.2019 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_3 , Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю та про скасування реєстраційної дії.

Ухвалою суду від 10.07.2019 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рена-Фарм».

В підготовчому засіданні 02.09.2019 року відповідач ОСОБА_3 , та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Рена-Фарм», заявили клопотання про закриття провадження по справі, мотивуючи тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Головуючим по справі на обговорення поставлено заявлені клопотання.

Позивач та його представник заперечували проти задоволення заявлених клопотань, просили відмовити в їх задоволенні, та розглядати справу в порядку цивільного судочинства, надали суду письмові заперечення.

Суд, заслухавши клопотання, вислухавши думку осіб, які беруть у часть у справі, дослідивши матеріали, приходить до висновку про задоволення заявлених клопотань з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Стаття 20 ГПК України передбачає справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів.

Так п. п 1, 3 ст. 20 ГПК України передбачано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;3) що справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

Велика Палата Верховного Суду розглянула питання підсудності окремих видів корпоративних спорів, а саме: спір, який виник з корпоративних відносин між учасниками приватного підприємства щодо розірвання укладеного між ними договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі цього підприємства, є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №911/3494/16).

Як вбачається з предмету даного позову він виник з корпоративних відносин між учасниками підприємства щодо розірвання укладеного між ними договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі цього підприємства, тобто, спір є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства .

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання відповідача ОСОБА_3 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рена-Фарм» про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про, в т.ч., закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи позивач по справі поніс витрати на оплату судового збору у розмірі 1536,80 грн. (а.с.32, 33), які підлягають поверненню на користь позивача з державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1,2, 13, 200, 255, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 1, 2, 20 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_3 та представника третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рена-Фарм» - Нечитайленко Н.О. про закриття провадження по справі, - задовольнити.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рена-Фарм" про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю та про скасування реєстраційної дії, - закрити.

Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Бабич Н.Д.