Справа № 466/1143/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченка Ю.В.

секретаря судового засідання Кайрякової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення грошового зобов`язання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.08.2005 року вона дала доручення відповідачу продати її квартиру і отримати за неї гроші. Цього ж дня, 12.08.2005 року, ОСОБА_2 продав квартиру і отримав за неї 171 700 грн., але гроші не повернув. 21.10.2009 року Шевченківський районний суд м. Львова ухвалив рішення про стягнення з відповідача на її користь 355 100 грн. як відшкодування матеріальної та моральної шкоди за відмову повернути кошти. Оскільки грошей відповідач їй не повернув, то позивачка звернулась до відповідача з вимогою виплатити їй борг з урахуванням індексу інфляції і три проценти річних, але відповіді не отримала.

У зв`язку із тим, що відповідачем не виконується вищевказане судове рішення суду, позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом, згідно якого просить суд стягнути з останнього на користь позивача - 3% річних у розмірі 98 540,25 грн. та інфляційні втрати в розмірі 695 996 грн.

Ухвалою судді від 11.04.2019 року було відкрито провадження у названій справі з проведенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивачка не з`явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити та не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач у жодне судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причини не прибуття суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, а тому за згодою позивача, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.

Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку щодо задоволення позову з наступних підстав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21.10.2009 року у цивільній справі № 2-503/09р. було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відповідно стягнуто з останнього на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 343 400 грн., моральну шкоду - 10 000 грн., а також судові витрати 1700 грн., а всього 355 100 грн. (а.с. 6)

Згідно копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2018 року ВП № 50807698 вбачається, що виконавчий лист № 2-503/09 від 04.03.2010 року про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 343 400 грн., моральної шкоди - 10 000 грн., а також судові витрати 1700 грн., а всього 355 100 грн. - повернуто стягувачу, боржником вищевказаний виконавчий документ не виконано ( а.с. 5).

Таким чином, вбачається, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21.10.2009 року відповідачем не виконано, в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди грошові кошти у повному обсязі не сплачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом ст. 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Отже, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону (ст. 625 ЦК України) нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що стягнуті з відповідача на користь позивача грошові кошти за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21.10.2009 року в порядку відшкодування шкоди не сплачено, рішення суду належним чином не виконується, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на корить позивача інфляційної складової та 3% річних.

Позивач надала розрахунки 3% річних від суми, на яку повинні вчинятися нарахування, та інфляційні втрати за період з 21.10.2009 року по 31.01.2019 року, відповідно до якого, на зобов`язання відповідача перед позивачем розраховано 3% у розмірі 98 540, 25 грн., інфляційні втрати - 695 996,00 грн.

Даний розрахунок перевірений судом, відповідачем не спростований, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню зазначені кошти.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7945,36 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 794 536, 25 грн. в рахунок відшкодування трьох процентів річних ( 98 540,25 грн.) та індексу інфляції ( 695 996 грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 7945,36 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлений 27.08.2019 року.

Суддя Ю. В. Донченко