Справа № 611/771/19
Провадження № 2/611/240/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Андросова О.М.

за участі секретаря - Сторчай С.В.,

представника третіх осіб - ОСОБА_1 ,

позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна, треті особи - орган опіки і піклування - Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області, служба у справах дітей, молоді та спорту Барвінківської РДА,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , треті особи - орган опіки і піклування - Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області, служба у справах дітей, молоді та спорту Барвінківської РДА, про позбавлення їх батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення над дітьми опіки та призначення її опікуном дітей.

Позов обґрунтовується тим, що позивач на протязі 2 років виховує та матеріально утримує онуків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем з 2017 року.

Матір`ю дітей є відповідач ОСОБА_5 .

Батьком дітей є відповідач ОСОБА_3 .

Відповідачі не займаються вихованням дітей, не цікавляться їх долею, не беруть участь у їх утриманні, не проживають разом з дітьми з 2017 року, не проявляють до них батьківських почуттів, не цікавляться долею дітей, взагалі з ними не спілкуються, не відвідують дітей за місцем їх проживання. Відповідачі не вживають жодних заходів зі створення умов для нормального проживання і навчання дітей, матеріально їх не утримують, що завдає суттєвої шкоди інтересам дітей. Вихованням і матеріальним утриманням дітей займається позивач, бабуся дітей ОСОБА_4 , з якою проживають діти.

Відповідач ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій позов визнає повністю і прохає розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 з позовом згоден.

Відповідачі у наданий в ухвалі суду час не подали до суду відзиву.

Представник третіх осіб позов підтримує повністю і прохає його задовольнити.

Заслухавши позивача, відповідача ОСОБА_3 , представника третіх осіб, яка підтримала позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на протязі 2 років виховує та матеріально утримує онуків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем з 2014 року.

Матір`ю дітей є донька позивачки ОСОБА_8

Батьком дитини ОСОБА_6 є відповідач ОСОБА_3 .

Відомості до актового запису про народження про батька дитини ОСОБА_7 внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян від 29.11.2017, № 6.

Відповідачі не займаються вихованням своїх дітей, не цікавляться їх долею, не беруть участь у їх утриманні, не проживають разом з дітьми тривалий час, не проявляють до них батьківських почуттів, взагалі з ними не спілкуються, не відвідують дітей за місцем їх проживання та навчання. Відповідачі не вживають жодних заходів зі створення умов для нормального проживання і навчання своїх дітей, матеріально їх не утримують, що завдає суттєвої шкоди інтересам дітей. Вихованням і матеріальним утриманням дітей займається позивач, бабуся дітей ОСОБА_4 , з якою проживають діти.

Зі шкільної характеристики на ОСОБА_6 вбачається, що про його розвиток і навчання піклується бабуся, ні мати, ні батько не приймають ніякої участі у вихованні сина, життям дитини не цікавляться та не відвідують школу.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 самоусунулися від виконання батьківських обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей. Відповідачі не мають намірів змінити ситуацію та ухиляються від утримання та виховання дітей, про що свідчать наведені вище докази.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки матері та батька, свідомої нехтування їх своїми обов`язками.

Відповідачі по справі не були позбавлені інформації щодо місця перебування позивача та дітей, позивачем не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з матір`ю та батьком та прийманні участі матері та батька у вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але свідоме небажання відповідачів виконувати щодо дітей батьківські обов`язки, покладені на них законом.

Виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку, що відповідачі матеріально не утримують своїх дітей, не забезпечують харчування, медичного догляду та лікування неповнолітнім дітям, свідомо ухиляються від спілкування з дітьми та їх виховання, причому роблять це без поважних причин, а тому суд вважає, що відповідачі ухиляються від виховання своїх дітей і є всі передбачені наведеним вище чинним законодавством України підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав: ОСОБА_5 щодо малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_3 щодо його сина ОСОБА_6 .

Орган опіки і піклування - Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області - у наданому до суду висновку від 09.01.2019 року № 01-68/113 вважає за доцільне позбавити ОСОБА_5 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо їхніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В статті 3 Конвенції ООН про права дитини 1989 року зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 150 СК України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч. 2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

У відповідності до ч. 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Оскільки батьки дітей не утримують, не займаються їхнім вихованням і не цікавиться їх долею, над ними слід встановити опіку.

Так як вихованням та матеріальним утриманням дітей займається бабуся ОСОБА_4 , у якої діти проживають, орган опіки і піклування прохає призначити ОСОБА_4 опікуном дітей.

ОСОБА_4 має всі можливості для матеріального утримання та виховання дітей, добре характеризується за місцем проживання, відповідно до медичного висновку від 01.10.2018 року протипоказань до опіки за станом здоров`я не має, тому суд вважає за можливе призначити її опікуном дітей.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_5 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо їхніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити над дітьми опіку, призначити позивача опікуном дітей.

Оскільки ОСОБА_3 не є батьком дитини ОСОБА_7 , відомості до актового запису про народження про батька дитини ОСОБА_7 внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

В судовому засіданні встановлено, що діти фактично проживають і знаходяться на утриманні ОСОБА_4 , тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, і доходить висновку, що з відповідачів слід стягувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дітей.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.164, 166, 182, 244 СК України, ст. 60 ЦК України, ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо її дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо його дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над малолітніми дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити опікуном малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянку України, уродженку с. Шевелівка Балаклійського району Харківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувати зі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дітей.

Стягувати зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Стягнути зі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_4 понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі по 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повне рішення суду виготовлено 27 серпня 2019 року.

Суддя О.М.Андросов