ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 679/1226/19
Провадження № 22-ц/4820/2268/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю апелянта, позивача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 жовтня 2019 року, суддя Стасюк Р.М.,у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення аліментів,

встановив:

В серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення їх сплати. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 31.05.2014 року, від якого у них народилась малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ними розірвано рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.12.2017 року. Між нею та батьком дитини 14.11.2017 року укладено договір про сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , згідно якого дитина проживатиме разом з матір`ю, на користь останньої її батько, ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати щомісяця аліменти в розмірі 4000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Також вказаним договором передбачено, що у разі прострочення сплати батьком аліментів, останній зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі одного відсотка несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше ста відсотків від простроченої суми. Відповідачем з січня 2018 року зобов`язання зі сплати аліментів на утримання своєї малолітньої дочки належно ним не виконувались. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.10.2018 року за позовом відповідача зменшено розмір аліментів раніше визначених у договорі до 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Після набранням законної сили вказаним рішенням відповідач продовжив ухилятись від сплати аліментів, відтак сума заборгованості, що підлягає стягненню на користь позивача склала за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року включно 21000 грн., пеня за прострочення складає 27000 грн.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.10.2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 21000 грн. та неустойку за несплату аліментів за період з 11.02.2018 року по 31.07.2019 року в сумі 27000 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. На думку апелянта судом не перевірено зазначених позивачем розрахунків та не взято до уваги, що сума сплачених ним аліментів за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року склала 42908,14 грн., а не 19000 грн., як стверджує позивач. Також зазначив, що нарахування неустойки в розмірі 6000 грн. є необгрунтованим, позивачем не зазначено за який період нарахована неустойка, відсутній її розрахунок з урахуванням сум, дат та кількості днів, що були взяті позивачем для розрахунку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначила, що доводи відповідача у апеляційній скарзі не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, апелянтом не наведено поважних причин неподання суду першої інстанції долучених ним до апеляційної скарги доказів. Також зазначила, що сплата відповідачем аліментів на банківський рахунок у ПАТ «Ощадбанк» у загальному розмірі 21913,19 грн. останнім не підтверджена, в той час як всі надані відповідачем квитанції та розписки про отримання відповідних сум аліментів були враховані при поданні позову.

В судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу.

Позивач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечила, підтримала рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з 31.05.2014 року по 11.12.2017 року перебували у шлюбі, від якого у них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Між сторонами 14.11.2017 року укладено договір про сплату аліментів відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати на користь позивача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 4000 грн. щомісяця до 10-го числа кожного наступного місяця (а.с. 9-11).

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.10.2018 року, яке набрало законної сили 09.11.2018 року, зменшено розмір аліментів, визначених у вищевказаному договорі та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 32-36).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №12441 від 03.10.2019 року, складеної державним виконавцем Нетішинського МВ ДВС Гавриліною-Гаврилюк ОСОБА_5 , заборгованість зі сплати аліментів за період з 09.11.2018 року по 31.09.2019 року складає 10333,33 грн. (а.с. 50).

Як вбачається зі змісту постанов державного виконавця Нетішинського МВ ДВС Гавриліної-Гаврилюк Г.В. від 01.10.2019 року у виконавчому провадженні №57957903 ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с. 51-54).

Відповідно до квитанції №33 від 10.10.2019 року ОСОБА_1 сплатив виконавчий збір у виконавчому провадженні №57957903 в розмірі 10491,50 грн. (а.с. 55).

Зі змісту наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів згідно укладеного договору про сплату аліментів на утримання дитини за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року з розрахунку 4000 грн. становить 21000 грн. (а.с. 5).

Задовольняючи позов суд виходив з того, що позивачем вірно проведено розрахунок заборгованості відповідача зі сплати аліментів та пені у зв`язку з їх несвоєчасною сплатою. Однак вказаний висновок суду не в повній мірі обґрунтований з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку . Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса (ч.ч. 1, 2 ст. 189 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2017 року між позивачем ОСОБА_2 (одержувачем) та ОСОБА_1 (платником), укладено Договір про сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Франовською Л.С та зареєстрований в реєстрі за №328 (а.с. 9-11).

Відповідно до пунктів 4 та 5 договору сторони домовились про те, що ОСОБА_1 сплачує щомісяця ОСОБА_2 аліменти а також інші витрати у розмірі 4000 грн. Аліменти сплачуються до досягнення ОСОБА_4 повноліття. Розмір аліментів не може бути меншим за 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Пунктом 6 договору передбачено, що виплата аліментів здійснюється щомісячно не пізніше десятого числа поточного місяця за минулий місяць будь-яким шляхом на вибір платника: готівкою, що підтверджується її розпискою, грошовим переказом на адресу фактичного проживання одержувача, що підтверджується квитанцією відповідної установи, банківським перерахуванням на поточний (картковий) рахунок.

Платник зобов`язується сплачувати аліменти одержувачеві своєчасно і в повному обсязі (п. 7), а у разі прострочення виплати аліментів платник зобов`язується сплатити одержувачеві пеню в розмірі 1 (одного) відсотка від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше 100 (ста) відсотків від простроченої суми (абз. 2 п. 9).

Згідно п. 13 даного Договору одержувач підтверджує, що на дату укладення даного договору платник виконував зобов`язання з утримання дитини добровільно.

Як вбачається із розрахунку заборгованості позивача від 13.12.2019 року відповідачем в період з січня 2018 року на рахунок позивача в АТ «Ощадбанк» сплачено 3000 грн., в період з лютого 2018 року по червень 2018 року включно готівкою сплачено 13000 грн., банківським переказом в період з липня 2018 року по жовтень 2018 року сплачено 5000 грн. Таким чином, враховуючи загальну суму аліментів, що підлягала сплаті за відповідний період в розмірі 40000 грн., заборгованість за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року включно склала 19000 грн. (40000-21000).

Вказаний розрахунок є вірним та підтверджується матеріалами справи, зокрема копіями квитанцій та розписок долучених відповідачем (а.с. 68-71).

Посилання відповідача щодо неврахування позивачем у даному розрахунку сплачених ним на користь останньої на її картковий рахунок у ПАТ «Ощадбанк» №8366 аліментів в загальній сумі 21913,19 грн. за період з 01.02.2018 року по 16.11.2018 року (а.с. 12-13) є необґрунтованим, оскільки згідно довідки від 17.12.2019 року ДП НАЕК «Енергоатом» вказані аліменти, всупереч твердженням апелянта, були сплачені не ним, а стягнуті з колишнього чоловіка позивачки ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_7 , 2002 року народження.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.10.2018 року, яке набрало законної сили 09.11.2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, аліменти визначені в укладеному між сторонами договорі від 14.11.2017 року щодо утримання дочки ОСОБА_3 судом зменшено. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , у розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати зменшеного розміру аліментів відповідачем, що проведений державним виконавцем Нетішинського МВ ДВС Гаврилінюк-Гаврилюк Г.В. у виконавчому провадженні за №57957903 за період з 09.11.2018 року по 31.07.2019 року загальна заборгованість відповідача станом на 31.07.2019 року склала 6000 грн. (а.с. 39), що також підтверджується довідкою державного виконавця за №12441 (а.с. 50). Вказані розрахунки відповідачем не оспорювались та не скасовані.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Великою Палатою Верховного суду у правовому висновку, викладеному у постанові від 03.04.2019 року роз`яснено порядок розрахунку аліментів у разі їх прострочення, згідно якого розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 % (справа №333/6020/16-ц, провадження №14-616цс18).

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розрахунок пені за період з часу виникнення заборгованості, тобто починаючи з 11.02.2018 року до 31.07.2019 року позивачем проведено правильно, у відповідності до роз`яснень, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 року, і складає 87585 грн.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України не допускається нарахування пені за прострочення аліментів більше ніж 100% від наявної заборгованості зі сплати таких аліментів, а також враховуючи, що станом на 31.07.2019 року заборгованість зі сплати аліментів відповідачем становила 25000 грн. (19000 + 6000), тобто вказана сума менша ніж нарахована пеня у розмірі 87585 грн., стягненню підлягає пеня у гранично допустимому розмірі, тобто в розмірі 25000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У позовній заяві позивач просив суд стягнути заборгованість по аліментам, що виникла лише за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року включно, тобто в період дії відповідного договору щодо їх сплати, а тому, діючи у відповідності з вимогами ст. 13 ЦПК України, враховуючи принцип диспозитивності та вимоги позивача, колегія суддів доходить висновку, що заборгованість відповідача, яка виникла за період з 09.11.2018 року до 31.07.2019 року стягненню не підлягає, оскільки позивачем відповідні вимоги при поданні позову не заявлялись.

Разом з тим, враховуючи положення Закону щодо граничного розміру стягнення пені, стягненню підлягає не лише пеня за період дії договору щодо сплати аліментів, а також пеня нарахована за період стягнення аліментів з відповідача на підставі рішення суду, у даному випадку до липня 2019 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції не перевірено всіх обставин справи та необґрунтовано стягнуто з відповідача заборгованість зі сплати аліментів та пеню за їх несвоєчасну сплату у більшому розмірі, ніж підтверджено сторонами та доказами у справі, відтак рішення суду у відповідній частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 жовтня 2019 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року включно в розмірі 19000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 11.02.2018 року по 31.07.2019 року в сумі 25000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко