ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/1893/18
Провадження № 22-ц/4820/1627/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р. С., (суддя доповідач), Грох Л. М., Купельського А. В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю апелянта,

представника позивача,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2019 року, суддя Боголюбова Л.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання права оренди земельних ділянок в порядку спадкування,

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання права оренди земельних ділянок в порядку спадкування за законом на земельні ділянки водного фонду площею 32,4527 га та 25,8636 га.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на орендовані земельні ділянки водного фонду. 30.03.2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Кізюн Т.А. із заявою про прийняття спадщини і на підставі поданої ним заяви було заведено спадкову справу №7-2018. 24.09.2018 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак право оренди земельних ділянок не увійшло до спадкової маси, у зв`язку з чим він звернувся з позовом до суду.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 11.01.2019 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право оренди земельної ділянки водного фонду площею 32,4527 га за межами с. Печеськи Печеської сільської ради, укладеного 11.06.2008 року між Красилівською районною державною адміністрацією Хмельницької області і ОСОБА_2 , зареєстрованого у Державному реєстрі земель за №12 від 26.09.2008 року та земельної ділянки водного фонду площею 25,8636 га, за межами с. Долинівці Антонінської селищної територіальної громади, укладеного 11.06.2008 року між Красилівською районною державною адміністрацією Хмельницької області і ОСОБА_2 , зареєстрованого у Державному реєстрі за №01 від 22.07.2008 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 не відмовився від оренди земельних ділянок, які перебували у оренді його батька ОСОБА_2 і приступив до виконання його обов`язків, як орендаря, то він має право на їх оренду після смерті свого батька. Окрім того, суд вказав, що відповідними договорами оренди не передбачено заборони переходу права оренди спадкоємцям і це не суперечить чинному законодавству.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Красилівського районного суду від 11.01.2019 року у справі №677/1893/18 та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд неповно з?ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до ухвалення судом незаконного та необґрунтованого рішення з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема, вказав на ту обставину, що статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, у тому числі, в разі смерті фізичної особи орендаря та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки. Частиною 1 статті 7 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Таким чином право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи орендаря до спадкоємця за умови якщо інше не передбачено договором оренди.

У відповідності до абзацу 2 пункту 9 розділу 11 договору оренди земель водного фонду, укладеного 11.06.2008 року між Красилівською РДА та ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованого у Державному реєстрі за №01 від 22.07.2008 року, право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду не переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Аналогічне положення міститься у абзаці 2 пункту 9 розділу 11 договору оренди земель водного фонду, укладеного 11.06.2008 року між Красилівською РДА та ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованого у Державному реєстрі за №12 від 26.09.2008 року.

Апелянт вважає, що відповідно до умов вищевказаних договорів оренди земель водного фонду висновки суду про те, що позивач має право на оренду земельних ділянок після смерті батька, оскільки не відмовився від їх оренди і приступив до виконання обов`язків орендаря, а договорами не передбачено заборони такого переходу, не відповідають чинному законодавству та умовам договорів.

Також зазначив, що судом в якості доказу прийнято фотокопію договору оренди земель водного фонду, укладеного 11.06.2008 року між Красилівською РДА то ФОП ОСОБА_2 та зареєстрованого у Державному реєстрі за №12 від 26.09.2008 року, що подано представником позивача, яка не відповідає тексту оригінала договору.

Зокрема, в наданій суду копії договору відсутній абзац 2 пункту 9 розділу 11 договору, однак в копії договору, отриманій Старокостянтинівською місцевою прокуратурою від Департаменту природних ресурсів та екології Хмельницької ОДА, у якого перебуває оригінал зазначеного договору, такий пункт вписаний.

Крім того, суд не звернув уваги на ту обставину, що відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України (чинна на момент звернення з позовом до суду) розпорядником спірних земельних ділянок є Хмельницька обласна державна адміністрація. Тому, на думку апелянта, Красилівська РДА є неналежним відповідачем у справі.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду із апеляційною скаргою прокурор зазначив, що ОСОБА_3 , будучи неналежним відповідачем у справі, визнала позовні вимоги і заходи щодо оскарження незаконного судового рішення не вжила. Оскільки ОСОБА_4 , яка наділена повноваженнями щодо розпорядження землями водного фонду державної власності і правом захисту інтересів держави в суді, не було залучено до участі у справі, тому апелянт, посилаючись на положення ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України просив задовольнити апеляційну скаргу.

Апелянт в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача, заперечуючи проти апеляційної скарги посилався на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення та відсутність у зв`язку з цим правових підстав для його скасування.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлено, що 11.06.2008 року між ФОП ОСОБА_2 та Красилівською районною державною адміністрацією Хмельницької області було укладено договір оренди земель водного фонду щодо земельної ділянки загальною площею 25,8636 га, яка знаходиться за межами с. Долинівці Красилівського району, який зареєстрований у Державному реєстрі земель 22.07.2008 року за №01, укладений терміном на 49 років, та договір оренди земельної ділянки від 11.06.2008 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 та Красилівською районною державною адміністрацією Хмельницької області, загальною площею 32,4527 га, яка знаходиться за межами с. Печеськи Красилівського району, який зареєстрований у Державному реєстрі земель 26.09.2008 року за №12, строк дії договору - 49 років.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (свідоцтво серія НОМЕР_1 ), його син ОСОБА_1 , який є спадкоємцем першої черги за законом отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 122 ЗК України в редакції, чинній на дату звернення до суду із даним позовом ОСОБА_1 , районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини 7 цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Концепцією розвитку водного господарства України, затвердженою постановою Верховної Ради України №1390-ХІV від 14.01.2000 року визначено що, до водного господарства відноситься галузь, завданням якої є забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах, збереження, охорона та відтворення водного фонду, попередження шкідливої дії вод і ліквідація її наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів; штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Частиною першою статті 59 ЗК України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ч. 4 ст. 124 ЗК України).

Законом України «Про оренду землі» визначається порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

В силу ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 14 цього Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

За змістом ч. 8 ст. 93 ЗК України та ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Предметом даного позову є земельні ділянки, право на користування якими засноване на договорах оренди земельних ділянок, тому належним відповідачем в справі повинен бути визначений орган (особа), яка на час розгляду справи в суді є власником спірних земельних ділянок, тобто Хмельницька обласна державна адміністрація, а не Красилівська районна державна адміністрація, яка не є власником земельних ділянок і не наділена повноваженнями розпорядження спірними землями.

На вказану обставину суд першої інстанції уваги не звернув, розглянув справу за позовом до неналежного відповідача, позивач в свою чергу клопотання про залучення до участі в справі належного відповідача не заявляв, суд першої інстанції йому такого права не роз`яснив, суд апеляційної інстанції в силу вимог ЦПК України позбавлений можливості залучити до участі в справі належного відповідача та в такий спосіб усунути допущені судом першої інстанції порушення.

В той же час розгляд справи по суті спору за відсутності належного відповідача є порушенням норм процесуального права, що є безумовною підставою скасування рішення суду, оскільки такі порушення в свою чергу призвели до порушення прав як сторін в даній цивільній справі, так і належного відповідача ОСОБА_4 .

За таких обставин, без залучення до участі у справі належного відповідача дати оцінку підставності позовних вимог, оцінку доказам у справі та розглянути спір по суті апеляційний суд в силу вимог цивільного процесуального законодавства не має можливості.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення про задоволення позову підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові до відповідача Красилівської РДА як до неналежного відповідача з підстав порушення норм процесуального права.

Необхідно також звернути увагу на ту обставину, що звернення прокурора з апеляційною скаргою на рішення суду, який не приймав участі в розгляді справи в суді першої інстанції є обґрунтованим, оскільки з урахуванням вимог п. 3 ст. 131-1 Конституції України, ч.ч. 1, 3, 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 3 ст. 56 ЦПК України, участь прокурора в справі в даному випадку зумовлено виключно захистом інтересів держави в особі Хмельницької ОДА. При цьому слід врахувати, що в справі приймає участь неналежний відповідач, Красилівська РДА, який повністю визнав позов в суді першої інстанції, в той час як належний відповідач, ОСОБА_5 , не був залучений до участі у справі і не оскаржив судове рішення в апеляційному порядку після того, як йому стало відомо про порушення свого права.

Про ці обставини свідчать письмові докази, надані апелянтом, зокрема, лист Департаменту природних ресурсів та екології Хмельницької ОДА на адресу Старокостянтинівської місцевої прокуратури від 12.06.2019 року, №1351, зі змісту якого вбачається, що Департамент не має наміру оскаржувати в апеляційному порядку рішення Красилівського районного суду від 11.01.2019 року, посилаючись на те, що судове рішення набрало законної сили і підстави для його апеляційного оскарження відсутні. Відповідно до розпоряджень Хмельницької ОДА від 22.03.2019 року, №№ 199/2019-р, 200/2019-р, ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж спірних земельних ділянок водного фонду в натурі (на місцевості), які знаходяться за межами населених пунктів з метою подальшої передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання права оренди земельних ділянок в порядку спадкування відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л. М. Грох

А. В. Купельський