Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 404/6187/15-ц

провадження № 61-6624св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Мазуренко Наталія Юріївна,

відповідач ? Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 лютого 2018 року у складі судді Іванової Н. Ю. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Дьомич Л. М., Єгорова С. М., Кіселик С. А.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 , яка представляє інтереси

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про встановлення факту проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що власником квартиру

АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на її поховання оплатила позивач, що підтверджується договором-замовлення про надання ритуальних послуг та відповідними фіскальними чеками.

Спадкодавець була хрещеною матір`ю ОСОБА_1 Вона хворіла і потребувала постійного догляду, тому позивач з січня 2007 року проживала разом з нею та вела спільно господарство.

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 у встановлений законом строк, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як вважала себе спадкоємцем четвертої черги права на спадкування за законом, однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Факт постійного проживання підтверджується довідкою з КРЕП № 6 про склад сім`ї, а також показами свідків.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 серпня

2017 року залучено до участі у розгляді справи правонаступника відповідача Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради - Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 лютого

2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано суду беззаперечних та переконливих доказів її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, в період з 2007 року до часу відкриття спадщини. Витрати коштів на поховання не можуть свідчити про факт проживання однією сім`єю, існування спільного побуту, взаємних прав і обов`язків між померлою та позивачем, не менше як п`ять років.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , залишено без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 лютого

2018 року залишено без змін.

Постанова суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки позивач не надала доказів, які засвідчують реальність сімейних відносин із ОСОБА_5 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Обставини, на які посилається позивач, фактично є допомогою і підтримкою близької особи, в даному випадку хрещеної матері, та не створюють право на спадкування в порядку статті 1264 ЦК України.

Короткий зміст вимог та доводів, наведених у касаційній скарзі:

27 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 лютого 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення по справі. При прийнятті оскаржуваних судових рішень, суди керувались лише необґрунтованими доводами заперечень відповідача та не брали до уваги надані позивачем докази.

Доводи інших учасників справи:

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи

№ 404/6187/15-ц з Кіровського районного суду міста Кіровограда.

У квітні 2019 року матеріали цивільної справи № 404/6187/15-ц надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Короткий зміст встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшла квартира АДРЕСА_1 .

29 січня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвої Г. Ф. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . На підставі вказаної заяви та доданих до неї документів нотаріусом заведена спадкова справа за № 1/2013 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі

№ 33147319 від 29 січня 2013 року).

Приватним нотаріусом рекомендовано позивачу звернутися до суду для встановлення факту, що їй належить право на спадкування за законом у четверту чергу, як особі, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини.

Згідно довідки № 2713, виданої 02 жовтня 2012 року КРЕП № 6,

ОСОБА_5 з 25 травня 1988 року по день смерті проживала та була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 . На день смерті разом з нею проживала без реєстрації ОСОБА_1 , вони вели спільне господарство, похорони спадкодавця провела за свій рахунок. Зазначене також підтверджується довідкою № 506 від 25 жовтня 2012 року.

Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_5 № 31, видане 20 вересня 2012 року комунальним закладом «Центральна міська лікарня міста Кропивницька», одержала ОСОБА_1

Договір-замовлення про надання ритуальних послуг, необхідних для організації поховання ОСОБА_5 укладено 20 вересня 2012 року між замовником - ОСОБА_1 та ритуальною службою.

16 травня 2014 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

За інформацією, наданою Головним управлінням житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради у звіті про наявність вільних приміщень станом на 05 березня 2013 року, квартира АДРЕСА_1 опечатана КРЕП № 6.

У ній ніхто не зареєстрований та не проживає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права:

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України).

За правилами статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови

від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України підлягає встановленню два юридичних факти: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Частиною першою статті 81 ЦПК Українивизначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Аналіз норми частини другої статті 3 СК України у системному зв`язку з пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня

2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», дає підстави дійти висновку про те, що для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між нею та ОСОБА_5 протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини склалися відносини, що притаманні сім`ї. А відтак відсутні передбачені статтею 1264 ЦК України підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом четвертої черги.

Висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги:

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 лютого 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.

Щодо доводів касаційної скарги:

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 лютого

2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко