ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9327/19 Справа № 208/6347/18 Головуючий у першій інстанції: Похваліта С. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марія Анатоліївна, про усунення від права спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є двоюрідним братом її чоловіка ОСОБА_4 . Позивач є спадкоємицею ОСОБА_3 за заповітом, тому після смерті подала приватному нотаріусу Прожуган М.А. заяву про прийняття спадщини за заповітом. 01 вересня 2018 року ОСОБА_2 повідомила, що вона є дружиною померлого та також має намір оформити спадщину. Померлий ОСОБА_3 був особою похилого віку, часто хворів та не міг самостійно себе обслуговувати, про що було відомо ОСОБА_2 . Померлого доглядали ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які організовували та оплачували поховання, сплачували комунальні послуги. Відповідач не надавала матеріальної допомоги померлому ОСОБА_3 , в той час коли він перебував у тяжкому стані та потребував лікування як стаціонарного, так і амбулаторного, не надавала йому допомоги по догляду в період повної непрацездатності, не відвідувала та не цікавилась його здоров`ям. Тому, позивач просила усунути ОСОБА_2 від спадкування за законом щодо спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки ОСОБА_2 та її представнику ОСОБА_5 , представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , ПН Прожуган М.А., а також телефонограмою ОСОБА_1 , які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення місцевого суду в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що, згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 21 лютого 2003 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб (а.с. 89 - 90, 102).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 17 квітня 2018 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 448 (а.с.13).

Згідно копії спадкової справи №33/2018, що відкрита у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 16 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.55).

Згідно заповіту, складеного ОСОБА_3 03.04.2018 року, він заповів усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які йому належать на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт записано приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. зі слів заповідача та посвідчено нею та свіками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; заповіт зареєстровано в реєстрі за №411, 412 та в Спадковому реєстрі за №62238496 (а.с.58, 59).

03 вересня 2018 року ОСОБА_2 , яка є дружиною померлого звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.84).

17 жовтня 2017 року Комунальним закладом охорони здоров`я Кам`янської міської ради «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 3» складена довідка ЛКК про те, що ОСОБА_3 , 1956 року народження, за станом здоров`я є немобільним, діагноз: ГХ ІІ ст., ст.3 ризик ІІІ наслідки закритого осколкового чрезвертельного зламу правого стегна зі зміщенням (а.с.25).

10 вересня 2018 року Комунальним закладом «Кам`янська міська лікарня» швидкої медичної допомоги Дніпропетровської обласної ради» надана довідка про те, що ОСОБА_3 з 09 квітня 2017 року по 30 травня 2017 року знаходився в І-му травматологічному відділенні з приводу осколкового черезвертельного зламу правого стегна зі зміщенням (а.с.26).

З довідки № 700, яка видана 17 жовтня 2017 року Головою квартального комітету № 9, вбачається, що ОСОБА_3 за життя проживав в АДРЕСА_1 , без реєстрації (а.с.24).

Головою Квартального комітету №10 Заводського району м. Кам`янське Дніпропетровської області Гейко О.І. 10 вересня 2018 року повідомлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , де з 2016 року по 2018 роки ніхто не проживав та будинком не користувався (а.с.34).

Згідно пояснень ОСОБА_2 , вона доглядала за своєю матір`ю ОСОБА_9 , 1930 року народження, яка, зокрема, протягом 2017 року потребувала стаціонарного лікування, що підтверджується медичними документами наявними в матеріалах справи (а.с.106-109).

Згідно довідок про доходи №317 та №318 від 18.03.2019 року, виданих ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, сума пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року ОСОБА_2 склала 18684,60 грн., щомісячний дохід склав 1553,30 грн.; сума пенсії ОСОБА_10 за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року склала 18675,36 грн., щомісячний дохід склав 1563,63 грн. (а.с.129, 130).

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Ст.1223 ЦК України, передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно до вимог ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблений висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивачем не доведено, що спадкодавець ОСОБА_3 дійсно перебував в безпорадному стані, потребував допомоги саме своєї дружини - ОСОБА_2 , а та, в свою чергу, навмисно ухилялася від надання йому допомоги при можливості її надання, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про усунення відповідачки від спадкування після смерті її чоловіка.

Позивачем не доведено сукупність обставин, за яких можливе усунення від права на спадкування відповідача відповідно до вимог ст. 1224 ЦК України, а саме: ухилення відповідача від надання спадкодавцю допомоги при можливості її надання, що характеризується умисною формою вини та потребу померлого ОСОБА_11 у такій допомозі саме з боку дружини - ОСОБА_2 за умови надання допомоги позивачем.

Колегія приймає до уваги доводи відповідачки, які підтверджені письмовими матеріалами справи, що протягом 2017 року вона доглядала за своєю матір`ю ОСОБА_9 , 1930 року народження (а.с.106-109), від догляду за чоловіком не ухилялась; чоловік з проханням про допомогу до неї, відповідачки, не звертався, необхідну допомогу йому надавала позивачка, на ім"я якої було складено заповіт.

Колегія звертає увагу що відповідачка та її чоловік мали однакові доходи у вигляді пенсії, що підтверджується зазначеними вище письмовими доказами (а.с.129, 130).

Доводи апелянта, що відповідач не приймала участі у витратах на поховання її чоловіка - не спростовують наведених вище висновків суду, оскільки не є підставою для застосування ч.5 ст.1224 ЦК України.

Отже, висновок місцевого суду про відсутність підстав для задоволення заявленого у даній справі позову - є правильним, обгрунтованим.

Разом з тим, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення місцевого суду безпідставно встановлено факт, що ОСОБА_4 є двоюрідним братом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак будь-які докази на підтвердження вказаного факту в матеріалах справи відсутні, позовна вимога про встановлення відповідного факту не заявлялась. У зв`язку з наведеним, рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року необхідно змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову, виключивши з мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення посилання на те, що ОСОБА_4 є двоюрідним братом ОСОБА_3 В іншій частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову; в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року- змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді