Справа № 712/4687/19
Провадження № 2/712/1551/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі - МОГИЛА І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів. В обгрунтування своїх вимог вказував, що Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2002 року позов прокурора Соснівського району м. Черкаси в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 700 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Однак рішення суду відповідачем не виконано, останній ухиляється від сплати заборгованості. Тому звернулася з даним позовом до суду.
Просив суд, стягнути з відповідача на його користь 144 862 грн. з яких 15 928 грн. інфляційні збитки та 128 934 грн. - 3% річних.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 07 червня 2019 року на 09-00 год. в порядку спрощеного провадження.
Представник позивача в судове засідання скерувала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити.
Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не направив, про час, день розгляду справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2002 року позов прокурора Соснівського району м. Черкаси в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 700 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду, на даний час відповідачем не виконано.

Статті 526, 527 ЦК України передбачають, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 610, 611 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

З огляду на те, що рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто грошову суму боргу в розмірі 2700 грн. і таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, отже, є грошовим зобов`язанням, а тому між сторонами наявні грошові зобов`язання, які відповідач належним чином не виконує, що дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних витрат за період з 03.05.2002 по 01.04.2019 року та 3 % річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання, оскільки боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми.

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає сума інфляційних збитків за прострочення грошового зобов`язання на суму 2700 грн. за період з 03.05.2002 р. по 01.04.2019 року з урахуванням офіційно оприлюднених індексів інфляції: 2700 грн. * 1,082*1,123*1,103*1,116*1,166*1,223*1,123*1,091*1,046*1,005*1,249*1,433*1,124*1,137*1,098 - 2700 = 15928 грн., а також 3% річних за вказаний період 5810 днів прострочення: 2700*3%/365*5810 днів прострочення = 128 934 грн., всього 144 862 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України,суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 1448 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 263-265, 267, 280 ЦПК України, ст.ст. 526, 589, 590, 625, 629, 651 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кошти в сумі 144 862 грн. (сто сорок чотири тисячі вісімсот шістдесят дві гривні).

Стягнути з ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Спеціального фонду Державного бюджету судовий збір в сумі 1448 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може також бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повний текст рішення складено 15 серпня 2019 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , іпн НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .