Справа № 737/807/19
Проваждення № 2/737/323/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняЮрченко М.М.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/807/19
за позовомОСОБА_1
до третя особаКуликівської селищної ради ОСОБА_6 ОСОБА_3 ОСОБА_4 Державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В.
провизнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування
учасники справи та представники:
позивачне з`явились
відповідачі та їх представники не з`явились
третя особане з`явилась

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 , з якою він постійно проживав на день смерті. В складі спадщини, яка залишилась після померлої матері ОСОБА_5 , є 3/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який належав їй на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 12 січня 1975 року.

Після смерті матері ОСОБА_5 він звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом до державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В., яким і була заведена відповідна спадкова справа № 12/2019 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.03.2019 року, № 55521422). Однак у оформленні спадщини після померлої матері на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 12 січня 1975 року йому було відмовлено.

Свідоцтво про право власності на домоволодіння, видане виконкомом Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області 12 січня 1975 року на ім`я ОСОБА_5 згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради

від 15 грудня 1975 року, взамін свідоцтва про право особистої власності виданого 14 серпня 1962 року на підставі рішення виконкому Куликівської селищної ради № 13 від 06 липня 1962 року, зареєстроване в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 12 січня 1976 року, про що записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 557. У цьому документі зазначено, що житловий будинок належить голові колгоспного двору, спадкодавцю - ОСОБА_5 .

Відповідно до Довідки № 1955 від 10 липня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Куликівської селищної ради, у житловому будинку, що заходиться за адресою : АДРЕСА_1 , с таном на 01.07.1991 року були зареєстровані: позивач - ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_6 , його діти - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після -припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, якщо в документі, що посвідчує право власності на майно вказано, що житловий будинок відноситься до категорії колгоспного двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору (після смерті якого і відкривається спадщина), а інформація про інших членів двору відсутня, а за даними Куликівської селищної ради вбачається, що в житловому будинку разом з померлим проживали і особи, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, то оформити спадщину на підставі такого документа, що посвідчує право власності, не вбачається за можливе.

На цій підставі державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В. В. 10 липня 2019 року винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовивши йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки № 313 від 12.12.2018 року, виданої КП «Чернігівське МБТІ» ЧОР, за ОСОБА_5 (станом на 31.12.2012 року) зареєстровано право власності на 3/5 частини житлового будинку з надвірними будівлям та спорудами, що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності від 12 січня 1975 року.

Відповідно до Інформаційної довідки № 313 від 12.12.2018 poку, виданої КП «Чернігівське МБТІ» ЧОР, за ОСОБА_1 (станом на 31.12.2012 року) зареєстровано право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлям та спорудами , що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування від 01 грудня 1984 року за р.№ 1288.

В зв`язку з тим, що державний нотаріус коли існують розбіжності у правовстановлюючих документах на житловий будинок, не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у нього немає можливості вирішити питання, пов`язані одержанням житлового будинку у спадщину, інакше, як у судовому порядку.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, він є спадкоємцем першої черги. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 відмовляються від належних їм часток у колгоспному дворі на його користь.

Інших спадкоємців у померлої матері, крім нього, немає.

Просить суд визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок надвірними будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 .

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 визнали в повному обсязі, про що надали письмові заяви, справу просять розглянути за їх відсутності.

Від Чернігівської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про проведення судового засідання без участі державного нотаріуса.

Позовна заява надійшла до суду 07.08.2019 року. 23.08.2019 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 16.09.2019 та відкладалось на 09.10.2019 та 28.12.2019.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази суд приходить до наступного.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Після її смерті відкрилася спадщина, до якої, зокрема, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 2220 від 25.07.2019 на день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована по АДРЕСА_1 і мала склад сім`ї: син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_6 , онука ОСОБА_7 (а.с. 9).

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 1955 від 10.07.2019 станом на 01.07.1991 в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 (а.с. 8).

Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_1 його батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (а.с. 7).

Батько позивача ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 52).

Згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 14 серпня 1962 року 3/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_3 , належало ОСОБА_9 на праві особистої власності, свідоцтво було видано у зв`язку з тим, що село Куликівка стало селищем міського типу.

Свідоцтво про право власності на 3/5 частини домоволодіння в АДРЕСА_4 , на ім`я ОСОБА_5 було видане виконкомом Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області 12 січня 1975 року на підставі довідки виконкому Куликівської селищної ради від 15 грудня 1975 року взамін свідоцтва про право особистої власності, виданого 14 серпня 1962 року на підставі рішення виконкому Куликівської селищної ради № 13 від 06 липня 1962 року, з зазначенням, що домоволодіння належить їй як голові колгоспного двору (а.с. 13).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 лютого 1976 року ОСОБА_5 успадкувала 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_4 , після смерті матері ОСОБА_10 .

Відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 01 грудня 1984 року ОСОБА_5 подарувала успадковані 2/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_4 сину ОСОБА_1 (а.с. 14-15).

У 1984 році ОСОБА_5 отримала від Куликівської селищної ради дозвіл на будівництво сараю та будівельний паспорт на будівництво господарсько-побутових приміщень (а.с. 16-17).

Аналіз наведених документів дає підстави для висновку, що домоволодіння АДРЕСА_4 фактично не мало статусу колгоспного двору, оскільки такі відомості відсутні у довідці з місця проживання, свідоцтві про право про право особистої власності на домоволодіння від 14 серпня 1962 року, у свідоцтві про право на спадщину та у договорі дарування, нотаріальні дії вчинялись без посилання про належність будинку до колгоспного двору.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що спадкування домоволодіння АДРЕСА_4 має здійснюватися на загальних підставах, оскільки його належність до категорії колгоспного двору наданими суду доказами не підтверджена.

Державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В. В. 10 липня 2019 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовивши ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що в документі про право власності зазначено, що житловий будинок належить спадкодавцю -голові колгоспного двору ОСОБА_5 (а.с. 10).

Таким чином, спадкові права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту.

Зі спадкової справи № 147/1989 вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку.

Відповідно до Інформаційної довідки № 313 від 12.12.2018 року, виданої КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» ЧОР за ОСОБА_5 (станом на 31.12.2012 року) зареєстровано право власності на 3/5 частини житлового будинку з надвірними будівлям та спорудами, що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_4 , на підставі Свідоцтва про право власності від 12 січня 1975 року, за ОСОБА_1 (станом на 31.12.2012 року) зареєстровано прав власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлям та спорудами, що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_4 , на підставі Договору дарування від 01 грудня 1984 року за р.№ 1288.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно з п. 23 вищезазначеної постанови, у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 529 УК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 першої черги та прийняв спадщину фактично, вступивши в володіння спадковим майном.

Інших спадкоємців померлої ОСОБА_5 судом не виявлено.

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

За таких умов, враховуючи, що померлий ОСОБА_5 за життя належало 3/5 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , побудованого до 05.08.1992 року, правовстановлюючі документи на який мають розбіжності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 як спадкоємця першої черги за законом, та визнати за ними право власності на 3/5 частини зазначеного будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

У суду нема підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на будинок вцілому, оскільки 2/5 частини домоволодіння вже належать йому за договором дарування від 01.12.1984 року, тому позовні вимоги задовольняються частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) право власності на 3/5 частини житлового будинку загальною площею 110 кв.м, житловою площею 46,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, погріб з шийкою В-1, прибудова а-1, гаражі Г-1, Д1-1, сараї д-1, Д-1, ганки а1-1, а2-1) садиби № АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 28 грудня 2019 року.

Суддя А.С. Лібстер