Ухвала

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 226/1661/18

провадження № 61-8975ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 21 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської центральної міської лікарні, третя особа - Мирноградська міська рада, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

До суду касаційної інстанції надійшла вищевказана касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2019 року подану касаційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору.

На виконання вимог указаної ухвали суду касаційної інстанції ОСОБА_1 надіслала до суду касаційної інстанції клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому заявник посилалася на скрутне майнове становище. Долучила світлокопії довідки про отримання нею пенсії за вислугу років із березня 2019 року по травень 2019 року та довідку про отримання нею допомоги по безробіттю із липня 2018 року по лютий 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору при поданні касаційної скарги, продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 07 червня 2019 року, особа, що подала касаційну скаргу, надіслала клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому посилається на скрутне майнове становище. Долучила світлокопії: довідки про отримання нею заробітної плати за січень-червень 2018 року на загальну суму 20 069, 90 грн, довідки про отримання нею заробітної плати за січень-червень 2018 року на загальну суму 14 024, 03 грн, довідки про отримання нею пенсії за березень-травень 2019 року на загальну суму 4 516, 62 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору при поданні касаційної скарги, продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги.

06 серпня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій вона повторно просить звільнити її від сплати судового збору у зв`язку зі складним майновим становищем, зазначаючи ті ж самі підстави для звільнення від сплати збору, на які вона уже посилалася при поданні двох попередніх клопотань про звільнення від сплати судового збору. Також зазначає, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 8, 96 % її річного доходу. Долучає довідку про отримання заробітної плати за січень-червень 2018 року у загальній сумі 20 069, 90 грн; довідку центру зайнятості про її дохід за липень 2018 року по лютий 2019 року у загальній сумі 14 024, 03 грн; довідку пенсійного фонду про отримання пенсії за віком із лютого 2019 року по липень 2019 року у загальній сумі 8 559, 85 грн; а також довідку про отримання компенсації при звільненні у загальній сумі 8 816, 96 грн. Клопотання про зменшення розміру судового збору не порушувала.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

За приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи указаний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Поруч з цим, суд зазначає, що вищевказані довідки, долучені заявником до клопотання про звільнення від сплати судового збору, не є належними документами, з яких можливо пересвідчитись у розмірі отриманого нею доходу за весь рік, що передував року подання касаційної скарги.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (CASE OF UNIОN ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN № 11681/85).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Розглянувши клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, враховуючи відсутність підстав передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що надані ОСОБА_1 відомості не свідчать про відсутність у заявника інших джерел доходів, доводи про скрутне майнове становище належними та допустимими доказами не підтверджені.

Таким чином, станом на 14 серпня 2019 року заявник не усунула недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що вимоги ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 14 травня 2019 року не виконані, а саме не надано доказів сплати судового збору, касаційну скаргу слід повернути заявнику.

Керуючись статтям 185, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 21 березня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 21 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської центральної міської лікарні, третя особа - Мирноградська міська рада, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель