ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1165/19Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/817/1222/19 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Кантицької О.І.

та сторін третя особа ОСОБА_1 та її представник адвокат Аламбець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 596/1165/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2019 року, ухваленого суддею Лисюк І.О., повний текст рішення складений 18 жовтня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

у липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 у якому, після уточнення позовних вимог просила визнати незаконним та скасувати рішення Перемилівської сільської ради від 13.11.2017 року №145 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_1 із змінами, внесеними рішенням Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 17.04.2018 року № 245 Про внесення змін до рішення 6 сесії 7 скликання №145 від 13.11.2017 року Перемилівської сільської ради Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що на час прийняття оскаржуваного рішення, житловий будинок АДРЕСА_1 перебував у спільній частковій власності: ОСОБА_1 (розмір частки:1/4, 1/8); ОСОБА_3 (розмір частки: 1/4, 1/8); власники 1/4 даного будинку відсутні.

ОСОБА_1 , як співвласник житлового будинку, вправі приватизувати земельні ділянки, які перебувають у її користуванні лише на тих умовах та в тому обсязі, що були у попереднього землекористувача та пропорційно до частки у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймаються у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Проте, в ОСОБА_1 відсутні документи на право користування земельними ділянками загальною площею 0,9178 га, у зв`язку з чим виникає питання, якими даними керувалась Перемилівська сільська рада приймаючи рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі з метою передачі у власність саме площею 0,917 га.

Перемилівська сільська рада приймаючи рішення не з`ясувала питання про: а) власника (балансоутримувача) каналізаційної системи, яка проходить через земельні ділянки; б) цільове призначення вказаних земельних ділянок.

Також Перемилівською сільською радою Гусятинського району попередньо вже приймались рішення щодо передачі земельних ділянок безоплатно у власність ОСОБА_1 із видом використання для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Незважаючи на явні ознаки незаконності рішення Перемилівської сільської ради від 13.11.2017 року № 145, на які також вказує Держгеокадастр у своїх листах адресованих Хоростківській міській раді, остання не вживає жодних дій та не приймає жодних рішень для усунення вищевказаних порушень законодавства України.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2019 року в задоволені позову ОСОБА_2 до Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Гусятинського районного суду від 11 жовтня 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що вона та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 є сусідами та суміжними фактичними користувачами земельних ділянок по АДРЕСА_2 , межі та площі яких фактично встановлені ще у 1965 році їх родичами, при цьому, у родичів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у фактичному користуванні перебували земельні ділянки площами 0.25 та 0.21 га.

Проте, як вбачається із оскаржуваного рішення, Перемилівська сільська рада надала дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність на земельну ділянку площею 0.2687 га для ведення особистого селянського господарства, тобто більшою площею від площі земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні (0.21 га) ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , чим грубо порушила ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України.

Вищевказана обставина також підтверджується заявою ОСОБА_1 від 31.08.2018 року (міститься в матеріалах справи), з якої вбачається, що ОСОБА_1 , після прийняття оскаржуваного рішення, просить Хоростківську міську раду, на підставі оскаржуваного рішення, внести зміни у земельно-кадастровій та погосподарській книгах змінивши площі земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з 0.21 га на 0.2687 га, що по АДРЕСА_2 та з 0.20 га на 0.2091 га, що в с. Перемилів, Гусятинського району, Тернопільської області.

При цьому, звертає увагу на тому, що дозвіл та технічна документація, розроблена на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у приватну власність чи користування. Отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність чи користування. Однак надання дозволу дає особі правомірні, небезпідставні сподівання та очікування, що після розробки технічної документації земельну ділянку їй може бути надано площею, зазначеною у дозволі.

В свою чергу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в 2017 році, без жодних правових підстав, здійснили капітальне будівництво бетонного фундаменту та паркану між домогосподарствами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (що підтверджується матеріалами справи (фотографією) та визнано третьою особу в суді першої інстанції), внаслідок чого самовільно захопили (зайняли) частину земельної ділянки, яка перебувала у користуванні ОСОБА_4 , обґрунтовуючи при цьому свої протиправні дії саме оскаржуваним рішенням, в тому числі площею земельної ділянки, вказаною у ньому - 0.2687 га.

Таким чином, Перемилівська сільська рада, надавши дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж на земельну ділянку площею більшою від площі, яка перебувала у її фактичному користуванні, та з врахування властивостей земельної ділянки, яка (як предмет матеріального світу) фізично не може збільшитись, тим самим надала дозвіл ОСОБА_1 на приватизацію частини земельної ділянки, яка перебуває у користуванні суміжних землекористувачів, в даному випадку у ОСОБА_4 , чим порушила право останньої володіти та користуватися своєю земельною ділянкою, а в подальшому приватизувати її, а також створила конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того, Перемилівська сільська рада та Хоростківська міська рада, надавши ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж на 5 (п`ять) земельних ділянок комунальної власності із видом використання - для ведення особистого селянського господарства, не лише грубо порушили вимоги частини четвертої статті 116 ЗК України, а також порушили: права членів територіальної громади с. Перемилів Гусятинського району Тернопільської області (мешканців села), в тому числі і ОСОБА_4 , зокрема право на володіння та користування землями комунальної власності; право на передачу земельних ділянок комунальної власності в оренду та отримання орендної плати, яка використовуватиметься в інтересах територіальної громади тощо; законні інтереси членів вищевказаної територіальної громади, в тому числі і ОСОБА_4 , оскільки оскаржуваним рішенням Перемилівська сільська рада та Хоростківська міська рада обмежили ОСОБА_2 та інших мешканців с. Перемилів Гусятинського району Тернопільської області, які станом на сьогоднішній день не скористались своїм правом одержання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, в праві набути право власності на одну із вказаних земельних ділянок в порядку, передбаченому ст. 116 ЗК України.

Однак, усі державні органи, орган місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та повинні забезпечувати рівне ставлення до громадян. Право приватної власності набувається виключно відповідно до закону. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права комунальної власності відповідно до закону.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 у якому зазначила, що судом першої інстанції вірно встановлено, що апелянтом не доведено, які саме її права та законні інтереси порушені внаслідок прийняття рішень Перемилівської сільської ради № 145 Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок гр. ОСОБА_1 від 13 листопада 2017 року та рішення Хоростківської міської ради від 17.04.2018 року № 245 Про внесення змін до рішення 6 сесії 7 скликання від 13.11.2017 року Перемилівської сільської ради Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_1 .

Також апелянт не уповноважена звертатися до суду в інтересах територіальної громади.

Посилання апелянта на те, що оскаржуване рішення ради є незаконним, оскільки органом місцевого самоврядування попередньо вже приймалось рішення щодо передачі земельних ділянок безпосередньо у власність ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки рішенням Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 31.10.2000 року Про виділення земельних ділянок працівникам соціальної сфери згідно Указу Президента України від 12.04.2000 року було виділено у користування земельну ділянку площею 0,4 га. в ур. Оленівка для ведення особистого підсобного господарства.

Реалізувавши своє право на безоплатну приватизацію (отримавши у користування) земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,4 га. (не більше 0,6 га) відповідно до приписів Земельного Кодексу України (від 18 грудня 1990 року) вона має право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення ТД ПАТ Укрпошта, клопотань про відкладення розгляду справи не надала, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у її відсутність.

Хоростківська міська рада подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Аламбець Н.М. апеляційну скаргу ОСОБА_2 не визнали, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки 141936391 від 19.10.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником 1/4 та 1/8 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 6-7).

26.10.2017 року ОСОБА_1 , звернулась із заявою до Перемилівської сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність загальною площею 0.9178 га, долучивши відповідні графічні матеріали (кадастрові плани земельних ділянок).(а.с.63-68).

Рішенням Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 13.11.2017 № 145 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_5 ОСОБА_6 » вирішено:

1. Надати гр. ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність загальною площею 0.9178 га. а саме:

- площею 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 .

- площею 0.2687 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 .

- площею 0.2091 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 .

- площею 0.1200 га для ведення особистого селянського господарства АДРЕСА_2 .

- площею 0.0700 га для ведення особистого селянського господарства АДРЕСА_2 .

2. Рекомендувати гр. ОСОБА_1 розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок.

3. Технічну документацію із землеустрою подати на затвердження до сесії Перемилівської сільської ради. (а.с.5).

06.03.2018 року ОСОБА_1 , звернулась із заявою до Хоростківської міської ради про внесення змін та доповнень до рішення Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 13.11.2017 року № 145, додавши відповідні графічні матеріали (кадастровий план земельної ділянки, а.с.79-80).

Рішенням Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 17.04.2018 року № 245 «Про внесення змін до рішення 6 сесії 7 скликання №145 від 13.11.2017 року Перемилівської сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_1 », внесено зміни в зазначене рішення, доповнивши п.1 в такій редакції: «Надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність загальною площею 1,3678 га, а саме площею 0,4500 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах населеного пункту с. Перемилів Гусятинського району Тернопільської області». (а.с.57).

Як слідує із змісту листів Держгеокадастр Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 №Щ-623/1-24/6-19, від 25.02.2019 року № ЩЗ 19/0-0.19-736/6-19 на звернення ОСОБА_2 , Державна служба повідомляє, що рішення Перемилівської сільської ради від 13.11.2017 року № 145 прийнято з порушенням вимог земельного законодавства. За результатами перевірки складено акт. Хоростківському міському голові направлено клопотання про приведення у відповідність до вимог законодавства зазначеного рішення (а.с.15, 16-17).

Згідно акту Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 16.08.2018 №564-ДК/722/АП/09/01/-18, а також листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 23.08.2018 №ПІ-81/1-88/0/63/-18, у результаті перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок встановлено, що земельні ділянки, площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,2687 га. для ведення особистого господарства по АДРЕСА_2 на момент обстеження використовувались відповідно до цільового призначення. На час перевірки розпочато виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (а.с.82-83, 84-85).

Частиною 1 статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст з поміж іншого належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. (ч. 1 ст. 116 ЗК України)

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

На підставі наведеного слідує, що рада за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою має право вчинити лише такі дії, а саме: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або надати мотивовану відмову у його наданні, з підстав, які прямо передбачені статтею 118 ЗК України.

Перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, при цьому зобов`язує орган місцевого самоврядування у випадках прийняття рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 не довела з яких підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України, Перемилівська сільська рада, а також Хоростківська міська рада повинна була відмовити в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_1 .

Прийняття зазначеного оскаржуваного рішення не є порушенням цивільного права апелянта за відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки перелік таких підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування.

Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом.

Такі правові позиції висловлені колегією суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 10 грудня 2013року (справа№ 21-358а13)та від07червня 2016року (справа№ 21-1391а16),а також Верховним Судому постанові від 27.02.2018року (справа№ 545/808/17 (провадження № К/9901/3734/17) постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018року у справі №826/5735/16, постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року справа № 145/693/16-ц, провадження № 61-31365св18).

Посилання апелянта про те, що оскаржуване рішення ради є незаконним, оскільки органом місцевого самоврядування попередньо вже приймались рішення щодо передачі земельних ділянок безоплатно у власність ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки реалізувавши своє право на безоплатну приватизацію (отримавши в користування) земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,4 га (не більше 0,6 га) відповідно до приписів Земельного Кодексу України (від 18 грудня 1990 року) ОСОБА_1 має право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України, для ведення особистого селянського господарства.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-228цс14.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Тобто, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Отже, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Наведені правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі№912/1856/16.

Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

ОСОБА_2 подаючи позовну заяву посилається на те, що вона звернулась до суду для захисту як своїх прав та законних інтересів, так і територіальної громади, членом якої вона є.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 76-81 ЦПК України не надано жодного допустимого, достовірного доказу, який би підтверджував саме які її права та законні інтереси порушені внаслідок прийняття рішень Перемилівської сільської ради № 145 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок гр. ОСОБА_1 » від 13 листопада 2017 року та рішення Хоростківської міської ради від 17.04.2018 року № 245 «Про внесення змін до рішення 6 сесії 7 скликання №145 від 13.11.2017 року Перемилівської сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_1 ». Крім того, встановлено, що із ОСОБА_7 перебуває в суміжному користуванні тільки земельна ділянка, площею 0,25 га, належна відповідачці, а три інших ні, тобто це підтверджує, що права апелянта, виділенням земельних ділянок третій особі, не порушує її права.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_2 не уповноважена звертатися до суду в інтересах територіальної громади, так як не надала жодного доказу на підтвердження таких повноважень.

Голослівними є посилання апелянта на те, що відповідачка здійснила будівництво бетонного фундаменту та паркану між їхніми земельними ділянками, захопивши при цьому її частину земельної ділянки, оскільки відсутні будь-які докази на підтвердження цієї обставини.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки цим судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростовував з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак