Справа № 661/3924/19
Провадження № 2-з/661/32/19
У Х В А Л А

28 серпня 2019 року м. Нова Каховка

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Ведяшкіна Ю.В., розглянувши цивільну справу № 661/3924/19 за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

23 серпня 2019 року ОСОБА_1 , до подання позовної заяви, звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку загальною площею 0,0553 га, під №184 кадастровий номер: НОМЕР_1 , що знаходиться у садовому товаристві «Славутич» у м. Таврійськ, м. Нова Каховка Херсонської області, посилаючись на те, що вона має намір звернутись до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільної сумісної власності, а саме зазначеного вище нерухомого майна, яке, на її думку, є їх спільним сумісним майном, та предметом спору, а невжиття таких заходів забезпечення може істотно унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідач має намір приховати спірне майно шляхом його відчуження та оформлення на третю особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову; до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справ.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» N 9 від 22.12.2006 р. розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази. Проте, підстави викладені позивачем у заяві про забезпечення позову щодо можливих складнощів у виконанні рішення суду, є тільки його припущенням і жодними доказами по справі не підтверджені.

Так, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між сторонами дійсно виник спір, а саме: те, що сторони проживали однією сім`єю та не зазначено з якого часу, а також, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, який вона має намір подати, тобто позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для забезпечення позову, тому суд, беручи до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, відмовляє у задоволенні такої заяви за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна