Справа № 2-78/11 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/255/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 30 серпня 2017 року в складі судді Марчука В.І. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , правонаступниками якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , з участю третіх осіб ОСОБА_9 , Трускавецької міської ради, про визначення порядку користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні ним, за позовною заявою ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , правонаступниками якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , з участю третіх осіб ОСОБА_9 , Трускавецької міської ради, про поділ в натурі будинку,-

встановила:

У жовтні 2005 року позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_8 про визначення порядку користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні таким.

Вимоги обґрунтовували тим, що житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , де ОСОБА_4 належить 5/8 ідеальних часток, ОСОБА_1 2/8 ідеальних часток, ОСОБА_8 1/8 ідеальна частка.

Покликались на те, що спірний будинок побудовано у 1947 році, з приведеної експертом характеристики фізичний знос будинку становить 48%, тому проведення добудов або реконструкцій є недоцільним у зв`язку з небезпекою його обвалу. Так як частка ОСОБА_8 є незначною, становить 7.15 м.кв., в тому числі житлової 3.82 м.кв., тому не може бути виділена в натурі.

Взаємовідносини між ними та ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_10 стали неприязними. ОСОБА_8 не пускає їх у будинок, постійно вчиняє конфлікти. Враховуючи те, що будинок не може бути поділений в натурі між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вважали, що необхідно встановити порядок користування спірним будинком та виділити в користування ОСОБА_4 кімнату позначену 1-3 площею 14.5 м.кв., кухню позначену 1-2 площею 14.6 м.кв., ОСОБА_1 виділити в користування кімнату позначену 1-5 площею 10.5 м.кв., а ОСОБА_8 виділити в користування кімнату позначену 1-6 площею 5.3 м.кв., визначити порядок користування допоміжними площами будинку: коридором позначеним 1-1 площею 8.4 м.кв. та кладовою позначеною 1-4 площею 2.8 м.кв., а закріплену за будинком земельну ділянку площею 242 м.кв. залишити в спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_1

У квітні 2007 року ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , з участю третіх осіб ОСОБА_9 , Трускавецької міської ради про поділ в натурі будинку, що належить на праві спільної часткової власності,.

В обгрунтування вимог покликалась на те, що вона є співвласником спірного будинку, їй належить 1/8 ідеальна частка. Вселилась в цей будинок у 1982 році зі згоди батьків її чоловіка ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Вони вели спільне господарство, доглядали їх до смерті, купували ліки, готували їжу, обробляли город, годували худобу та робили інші дії, необхідні для догляду за батьками та утримання будинку в належному стані, за власні кошти значно покращили стан спірного будинку, постійно проводячи ремонтно-будівельні роботи. Вона та її донька ОСОБА_9 іншого житла не мають, постійно проживають у спірному будинку. Між нею та позивачами існують неприязні стосунки, вони після смерті її чоловіка ОСОБА_10 почали знущатись над нею, виганяти її з дому.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 03.09.2007 року зазначені позови, відповідно до ст. 126 ЦПК України (в редакції закону від 18.03.2004 року) об'єднані в одне провадження.

Справа розглядалась судами різних інстанцій.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 22 січня 2008 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визначення порядку користування жилим будинком, усунення перешкод у користуванні жилим будинком відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на жилий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Проведено поділ зазначеного будинку відповідно до першого варіанту поділу згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 14 червня 2006 року. Виділено ОСОБА_4 у власність приміщення у спірному будинку, зображені на додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14 червня 2006 року, корисною площею 30,8 кв.м, що на 4,95 кв.м менше від його ідеальної частки, а саме: частину приміщення коридору, площею 2,7 кв.м літ. 1-1, приміщення кімнати площею 14,8 кв.м літ. 1-3, кладову площею 2,8 кв.м літ. 1-4, приміщення кімнати площею 10,5 кв.м літ. 1-5, веранду площею 3,5 кв.м літ. І. Виділено ОСОБА_4 у власність огорожу, позначену літ. 1 на додатку №2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14 червня 2006 року площею 29 кв.м.

Виділено ОСОБА_8 у власність приміщення у спірному будинку, зображені на додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14 червня 2006 року, корисною площею 26,4 кв.м, що на 19,25 кв.м більше від її ідеальної частки, а саме: частину приміщення коридору, площею 5,7 кв.м літ. 1-1, приміщення кімнати площею 15,4 кв.м літ. 1-2, приміщення кімнати площею 5,3 кв.м літ. 1-6. Виділено ОСОБА_8 у власність огорожу, позначену літ. 1, площею 23 кв.м та ворота, позначені літ. 2 на додатку №2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14 червня 2006 року, площею 4,6 кв.м.

У спільній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_8 залишено вбиральню, позначену літ. Б на додатку №2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14 червня 2006 року.

Зобов`язано ОСОБА_4 та ОСОБА_8 встановити перегородку в приміщенні коридору літ. 1-1 по лінії розподілу, демонтувати дверний блок, що з`єднує приміщення літ. 1-2 та 1-3, забити проріз, виконати опоряджувальні роботи та відокремити інженерні мережі. Зобов`язано ОСОБА_4 пробити дверні прорізи для входу та вставити два дверних блоки, пробити в приміщенні позначеному літ. 1-3 додатковий проріз і вставити віконний блок. Зобов`язано ОСОБА_8 з метою забезпечення вимог ДБН В.2.215 2005 «Житлові будинки» виконати прибудову-тамбур, позначену літ. ІІ на додатку №1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14 червня 2006 року. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 24499 грн. у рахунок компенсації вартості її частки, право власності на яку припинено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 7527 грн. у рахунок компенсації за відхилення від його ідеальної частки. Стягнуто з ОСОБА_8 на рахунок №0789 Територіального управління державної судової адміністрації у Львівській області 1334 грн. невнесеної нею частини вартості частки майна, право власності на яке припинено. Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_8 348 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 02 жовтня 2008 року рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 22 січня 2008 року змінено: доповнено резолютивну частину рішення четвертим абзацом такого змісту: «припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 2/8 частини будинку АДРЕСА_1 . Доповнено абзац сьомий резолютивної частини рішення, вказавши: «що становить 55/100 частки будинковолодіння». Доповнено абзац восьмий резолютивної частини рішення, вказавши: «що становить 45/100 частки будинковолодіння». Доповнено абзац чотирнадцятий резолютивної частини рішення, вказавши: «що знаходиться на рахунку №0789 Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області». У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою від 29.09.2010 року Верховний Суд України задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , скасував рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 22.01.2008 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 02.10.2008 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі касаційний суд зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що її частка є більшою порівняно з часткою позивача і що припинення її права власності на 2/8 частини спірного жилого будинку завдасть істотної шкоди її інтересам, крім цього на момент ухвалення рішення про припинення права власності на часту в спільному майні ОСОБА_8 не виконала вимоги ч. 2 ст. 365 ЦК України та не внесла повну вартість належної ОСОБА_1 частки у спірному будинку на депозитний рахунок суду, а також не врахував, що поділ майна, яке перебуває у спільній частковій власності є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь яких приміщень будинку і не перевірив наявності дозволу виконавчого органу місцевої ради на проведення робіт по переплануванню та переобладнанню будинку.

Після касаційного розгляду справа надійшла на новий розгляд до суду першої інстанції 25.10.2010 року (т. 2 а.с. 98).

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 09 листопада 2016 року залучено до участі у справі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 як правонаступників позивача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскаржуваним рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 30 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визначення порядку користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні ним.

Задоволено позов ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , треті особи ОСОБА_9 , Трускавецька міська рада про реальний поділ будинку, що належить на праві приватної власності.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 на житловий будинок за АДРЕСА_1 .

Поділ житлового будинку за АДРЕСА_1 проведено відповідно до І варіанту поділу зазначеного у висновку судової інженерно-технічної експертизи № 77/78/79 від 03.11.2014 року.

Виділено в користування ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 власникам 5/8 ідеальних часток в житловому будинку за АДРЕСА_1 (зображені на плані в таблиці 1 графічної частини висновку зелений колір) площею приміщень 30,8 м.кв., що на 4,95 м.кв. менше від ідеальної частки та становить 54/100 частки будинковолодіння:

-літ. 1-1 частину коридору площею 2.7 м2;

-літ. 1-3 приміщення кімнати площею 14.8 м2;

-літ. 1-4 кладова площею 2.8 м2;

-літ. 1-5 приміщення кімнати площею 10,5 м2.

Виділено в користування ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 власникам 5/8 ідеальних часток в житловому будинку за АДРЕСА_1 господарські будівлі та споруди:

-веранду літ. І площею 3.5 м2;

-огорожу літ. 1 площею 29 м2;

Виділено в користування ОСОБА_8 власнику1/8 ідеальних часток в житловому будинку за АДРЕСА_1 (зображені на плані в таблиці 1 графічної частини висновку синій колір) площею приміщень 26,4 м.кв., що на 19,25 м.кв. більше від ідеальної частки та становить 46/100 часток будинковолодіння:

-літ. 1-1 частину коридору площею 5.7 м2;

-літ. 1-2 приміщення кімнати площею 15.4 м2;

-літ. 1-6 приміщення кімнати площею 5.3 м2;

Виділено в користування ОСОБА_8 власнику 1/8 ідеальних часток в житловому будинку за АДРЕСА_1 господарські будівлі та споруди:

-огорожу літ. 1 площею 23 м2;

-ворота літ. 2 площею 4,6 м2;

У спільне користування ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виділено господарські будівлі та споруду: - вбиральню літ. Б.

Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановити перегородку в приміщенні коридору літ 1-1 по лінії розподілу; закласти дверний блок, що з`єднує приміщення літ. 1-2 та 1-3; влаштувати автономні інженерні комунікації.

Зобов`язано ОСОБА_8 до своїх приміщень залишити існуючий, ОСОБА_13 .

Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 пробити дверний проріз між приміщенням під літ. 1-3 та частиною приміщення під літ. 1-1; для забезпечення інсоляції в приміщенні літ. 1-3 пробити додатковий проріз і встановити віконний блок.

Зобов`язано кожного із співвласників користуватись горищем над своїми приміщеннями.

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_1 компенсацію вартості її частки, право власності на яку припинено в розмірі 19872,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 компенсацію за відхилення реальних часток будинковолодіння від ідеальних в розмірі 5761,00 грн.

Стягнення вищезазначених коштів проведено з рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий Територіальним управлінням ДСА у Львівській області та на який ОСОБА_8 було внесено кошти в розмірі 32026 грн. в рахунок вартості частки у спільному майні.

Повернуто ОСОБА_8 кошти в розмірі 6393 грн., які були внесені на рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий Територіальним управлінням ДСА у Львівській області.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в користь ОСОБА_8 348,00 грн. сплаченого судового збору та 30,00 грн. сплачених витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Рішення суду оскаржила позивач за первісним позовом ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення ухвалено без повного та всебічного з`ясування обставин по справі, з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, тому таке підлягає скасуванню.

Звертає увагу, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд не навів даних про встановлені судом обставини, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Також, суд не навів жодних мотивів, чому відхилив факти, якими були обґрунтовані позовні вимоги.

Покликається на те, що суд не надав жодної правової оцінки копіям свідоцтв про право на спадщину за законом № 195, 196, 197, 198 від 14.06.2016 року, з копіями інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав, копії свідоцтва про право на спадщину за законом № 630 від 03.12.2015 року, свідоцтва про право на спадщину за законом № 1949 від 03.12.2004 року.

Крім цього, суд не взяв до уваги копію договору дарування частини житлового будинку №226 від 14.02.2006 року.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_8 не пускає її в будинок, постійно вчиняє конфлікти. Стверджує, що будинок не може бути поділений в натурі між співвласниками, тому необхідно встановити порядок користування спірним будинком за запропонованим нею варіантом, а закріплену за будинком земельну ділянку площею 242 кв.м залишити в спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Просить скасувати рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 30 серпня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а у задоволенні позовної заяви ОСОБА_8 відмовити. Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи наявні матеріали справи та вимоги закону колегія суддів приходить переконання, що оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову місцевий суд виходив з того, що спільне володіння і користування спірним будинком є неможливе через відсутність технічної можливості та існування між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 неприязних стосунків.

Крім цього, позивач ОСОБА_14 фактично проживає у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , хоч з 12.02.2008 року є зареєстрованою в спірному будинку, однак не переїхала до нього проживати.

При цьому, суд взяв до уваги пояснення ОСОБА_8 , про те, що вона постійно проживала та проживає в спірному будинку, підтримує житловий стан будинку, проводила ремонтні роботи щодо покращення його стану, іншого житла у неї немає.

В свою чергу, враховуючи наявність спору між співвласниками та відсутність технічної можливості визначення порядку користування спірним будинком всіма співвласниками та виділу в натурі належної величини площі співвласнику 2/8 ідеальних часток, його право власності підлягає припиненню з виплатою вартості цієї частки в грошовому еквіваленті.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах наявні всі передбачені ст. 365 ЦК України передумови для припинення права ОСОБА_1 на частку в спірному будинку, оскільки ОСОБА_8 на депозитний рахунок суду було внесено суму компенсації за припинення права власності та компенсацію за відхилення від ідеальних часток в розмірі 32026 грн., що стверджується копіями квитанцій, які знаходяться в матеріалах справи.

В цьому контексті, суд не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 , що вона є одноосібним власником та спадкоємцем 5/8 ідеальних частин спірного житлового будинку після смерті свого сина ОСОБА_4 , оскільки в матеріалах справи знаходиться відповідь державного нотаріуса Трускавецької державної нотаріальної контори, з якої вбачається, що спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 .

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись із зазначеними висновками суду.

Судом першої інстанції встановлено, що спірний житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 - 5/8 ідеальних часток, ОСОБА_1 - 2/8 ідеальних частки та ОСОБА_8 - 1/8 ідеальна частка.

В процесі розгляду справи позивач ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 63 від 14.04.2014 року (т. 3 а.с. 127).

В подальшому, після укладення цивільно-правових угод та спадкування частки співвласників у спірному будинку є наступними: ОСОБА_1 - 11/24 (2/8+5/24); ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 - по 5/48 кожного; ОСОБА_8 - 1/8.

В цьому контексті, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що ОСОБА_1 не є одноосібним власником та спадкоємцем 5/8 ідеальних частин спірного житлового будинку після смерті свого сина ОСОБА_4 , оскільки спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 .

Ухвалою від 09.11.2016 року суд залучив до участі у розгляді справи як правонаступників позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 (т. 3 а.с. 133).

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно із статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення - позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ст. 365 ЦК України).

Як вбачається з висновку судової інженерно-технічної експертизи від 03.11.2014 року №77/78/79, розподіл спірного житлового будинку по АДРЕСА_1 у відповідності до ідеальних часток співвласників з технічної точки зору встановити неможливо, тому визначати, які конкретно роботи потрібно буде виконати по переобладнанню спірного будинку, і які матеріальні витрати на це необхідно буду затратити, не доцільно.

При цьому, експертом запропоновано два варіанти поділу житлового будинку, на стадії проектного завдання, з відхиленням від ідеальних часток між власником 5/8 ідеальних часток та 1/8 ідеальних часток з виплатою грошової компенсації (т. 3 а.с. 24-25).

Під час розгляду справи в апеляційному суді Львівської області ухвалою судового засідання від 19 вересня 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.

З врахуванням вказівок Верховного Суду України, викладених в ухвалі від 29.09.2010 року та спадкування частки померлого співвласника ОСОБА_4 , суд поставив питання чи можливий розподіл будинку АДРЕСА_1 з урахуванням об`єднаної ідеальної частки співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та ідеальної частки співвласника ОСОБА_8 , а також між усіма співвласниками з у рахуванням їх часток, чи може бути виділена належна співвласникам ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 об`єднана ідеальна частка в натурі будинку АДРЕСА_1 та чи може бути виділена належна співвласнику ОСОБА_8 ідеальна частка в натурі будинку АДРЕСА_1 .

Згідно висновку експертів за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної оціночно-будівельної, оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи №1049/1050/1051/1052/18-22 від 14.02.2019 року, дійсна (ринкова) вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 , станом на день проведення дослідження становить 203839 грн.

Мінімально необхідна площа для однокімнатної квартири становить 27,12 м2. Об`єднана частка співвласників в одиницях площі становить - 51,63м2. Враховуючи загальну площу житлового будинку, поділ у відповідності до вимог Державних будівельних норм приміщень житлового будинку в належних частках є можливий лишеза умови проведення будівельних робіт по влаштуванню добудови для співвласника 1/8 частки, для забезпечення необхідних приміщень, які необхідні згідно вимог ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки».

Враховуючи загальну площу житлового будинку, поділ у відповідності до вимог Державних будівельних норм приміщень житлового будинку в належних частках не є можливий.

Належна співвласникам ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 об`єднана ідеальна частка в натурі будинку АДРЕСА_1 , яка становить 51,63 м2 більша за мінімально необхідну площу для однокімнатної квартири, а тому 7/8 ідеальної частки виділення є можливим.

В свою чергу, виділення 1/8 частки у житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8 є можливим лише за

умови виділення більшої площі (відхиленням від ідеальної частки в 2 рази) та

влаштування добудови для забезпечення необхідних приміщень, згідно вимог

ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки».

За умови поділу згідно наданих варіантів необхідно виконати будівельні роботи із улаштування прибудови, дверних прорізів, замурування дверних та віконних прорізів, демонтування віконного блоку. Варстість будівельних робіт становить 6943 грн.

Відповідно до державних будівельних норм України «Житлові будинки.

Реконструкція та капітальний ремонт» ДБН В.3.2-2-2009 проект на можливість

реконструкції (добудови та переобладнання) слід виконати спеціалізованою

проектною організацією, що має відповідну ліцензію, після проведеного повного

обстеження конструктивних елементів будівлі, забезпечення відокремленими

інженерними мережам санітарно-гігієнічними вимогами щодо інсоляції,

природного освітлення, провітрювання, вентиляції приміщень житлового будинку,

тобто необхідного та безпечного рівня комфортності проживання, після чого

надати проектні рішення до управління містобудування, архітектури та

землекористування Трускавецької міської ради для затвердження (погодження)

проекту щодо реконструкції житлового будинку.

На розгляд суду надано два варіанти поділу будинку АДРЕСА_1 за умови виділення більшої площі (відхиленням від ідеальної частки в 2 рази) та влаштування добудови для співвласника 1/8 частки.

Питання щодо можливості/неможливості спільного користування і володіння майном не було предметом судової експертизи.

При цьому, колегія суддів вважає, що частка позивачки ОСОБА_1 11/24 у праві власності на нерухоме майно є значною часткою у цьому праві, а припинення права власності на значну частку в майні, що одночасно є позбавленням права власності на частину житлового приміщення, не може бути визнано таким, що не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, оскільки така шкода є очевидною.

Таким чином, за відсутності підстав для припинення права власності позивачки ОСОБА_1 на належну їй частку у спільній частковій власності, а також за відсутності експертних висновків про можливі варіанти поділу спірного домоволодіння виходячи із наявних у сторін часток будинку (без збільшення частки відповідача ОСОБА_8 в два рази), апеляційний суд приходить переконання про те, що висновок суду першої інстанції про задоволення зустрічних позовних вимог є помилковим, що свідчить про підставність апеляційної скарги в цій частині та необхідність скасування оскаржуваного рішення у такій.

Поряд з цим, статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями статті 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із статтею 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Аналіз наведених норм права свідчить, що для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав, позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди та внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 12, 76, 77 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що спільне володіння і користування спірним будинком є неможливе через відсутність технічної можливості та існування між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 неприязних стосунків.

При цьому, апеляційний суд враховує, що позивач ОСОБА_14 фактично проживає у двокімнатній квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 , хоч з 12.02.2008 року є зареєстрованою в спірному будинку, однак в такому не проживає.

Поряд з цим, питання щодо можливості/неможливості спільного користування і володіння майном, а також визначення варіантів встановлення порядку користування будинком АДРЕСА_1 , не було предметом судових експертизи, відтак доводи первісного позову не знайшли свого підтвердження, що одночасно свідчить про безпідставність апеляційної скарги в цій частині та законність оскаржуваного рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги первісного позивача ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_8 необхідно стягнути у користь позивача судові витрати, понесені нею по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 191 грн. 40 коп. пропорційно до задоволених вимог за апеляційною скаргою, при цьому витрати за проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи в розмірі 12012,00 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки з врахуванням висновку експертизи № 1049/1050/1051/1052/18-22 від 14.02.2019 року, за наслідками розгляду апеляційної скарги у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 відмовлено повністю.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 30 серпня 2017 рокув частині задоволення позову ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , правонаступниками якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , з участю третіх осіб ОСОБА_9 , Трускавецької міської ради, про поділ в натурі будинку, припинення права спільної часткової власності на житловий будинок, стягнення компенсації вартості частки, право власності на яку припинено - скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні таких позовних вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 191 (сто дев`яносто одна) грн. 40 коп., сплачений за подання апеляційної скарги та 12012 (дванадцять тисяч дванадцять) грн. 00 коп. витрат за проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи.

Повернути ОСОБА_8 кошти в розмірі 32026 (тридцять дві тисячі двадцять шість) грн., які внесені на рахунок № 00789 Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області, , відповідно до квитанцій від 05.12.2007 року та квитанції від 23.01.2008 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 27 грудня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк