Справа № 537/3429/19
провадженння №2-з/537/22/2019
У Х В А Л А

іменем України

"27" серпня 2019 р. м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 за угодою адвоката Єрмоленко Олександра Віталійовича про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осібОСОБА_5 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопа Олександра Едуардовича, Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопом О.Е. 04.06.2019 року за № 1018 та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо даного договору купівлі-продажу.

Представник позивача ОСОБА_2 за угодою адвокат Єрмоленко О.В. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив застосувати захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу від 04.06.2019 року.

Заяву обґрунтував тим, що вказаний об`єкт нерухомості, який є спірним, ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О.Е. та зареєстрованим в реєстрі за №1018. Зазначеними діями він порушив права ОСОБА_1 , яка є законним користувачем даного житлового будинку, зареєстрована та фактично проживає в ньому, не має іншого особистого житла. Вважає, що невжиття заходу у вигляді накладення арешту, може істотно ускладнити розгляд справи судом, унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист права позивача ОСОБА_2 , яка є користувачем даного житла. Крім того відповідач ОСОБА_4 на даний час на сайті оголошень про продаж та купівлю нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_1 .com.ua» розмістила оголошення про продаж 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, а також матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Частиною першою ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявником не наведено жодних підстав які б свідчили, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме арешту нерухомого майна, може утруднити чи взагалі унеможливити поновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а саме визнання недійсними договору купівлі-продажу цього нерухомого майна, враховуючи, що позивач не є ані власником цього майна, ані стороною договору.

Таким чином із заяви про забезпечення позову не вбачається, що даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачам вчиняти певні дії.

Отже, у відповідності із вищевикладеним, враховуючи зміст заяви, предмет позову визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, конкретні обставини по справі, а саме те, що позивач не є власником майна чи стороною оспорюваного договору, та з урахуванням змісту зазначених норм процесуального права, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову, оскільки застосування заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на майно не є співмірним заявленим позовним вимогам. Суд не вбачає імовірності утруднення невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 352, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Відмовити представнику позивача ОСОБА_2 адвокату Єрмоленко О.В. в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.