Справа № 570/5962/19
Номер провадження 2-о/570/142/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2019 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Остапчук Л.В., перевіривши виконання вимог статей 175 і 177, 318 ЦПК України по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рівненський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду надійшла вказана заява.

При підготовці позовної заяви допущені такі недоліки, що позбавляють суд можливості провести підготовку справи до розгляду, призначити її, розглянути та винести рішення.

Зокрема, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Так, згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Доказів того, що заявник згідно Закону звільнений від сплати судового збору суду не надано. Заявником подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, до якого долучено довідку про те, що доходи засудженого з 01.01.2018 року по 01.11.2019 року становили 2195,51 грн. Якщо ці кошти знаходяться на рахунку засудженого, то їх достатньо для сплати судового збору, тому, при подачі заяви, необхідно сплатити судовий збір. Згідно п.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", мінімальний розмір судового збору за одну вимогу у заявах у справах окремого провадження складає суму, у розмірі 384,20 гривень. Цю суму заявник має сплатити на рахунок - UA6017295, за реквізитами: населений пункт - Рівненський район, отримувач - УК у Рівненському районі/Рівненський район/ 22030101, Банк отримувач - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 38012756, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Доказів того, що на рахунку засудженого відсутні будь-які кошти, суду не надано. Тому суд не може належно оцінити матеріальний стан засудженого і вирішити клопотання про задоволення чи відмову у задоволенні клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору.

Крім того, із заяви ОСОБА_2 і долучених документів вбачається, що він народився в м.Одеса, Україна. Із змісту поданої заяви не зрозуміло чому виникло питання встановлення заявнику громадянства України. Тобто, заява не належно мотивована, не зрозуміла. Суду надано не достатньо доказів того, що ОСОБА_2 дійсно проживав на території України станом на 13.11.1991 року. Зокрема, в заяві нічого не зазначено, де проживав заявник від народження і до 1991 року і до якого місця проживання він вибув після 25.08.1992 року. Не зазначено, чи отримував ОСОБА_2 раніше паспорт громадянина України, де він його отримував, якщо не отримував, то чому. Не зазначено чи взагалі він отримував паспорт будь-якої держави. Приналежність заявника до громадянства України може бути зазначена і у вироках суду, якими він засуджений, але їх копії не долучені до заяви.

Із долучених до заяви листів міграційної служби вбачається, що ОСОБА_2 необхідно встановити факт його постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року, однак в заяві він просить встановити факт його проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року і мотивація цього в заяві не наводиться.

В заяві йде посилання на те, що ОСОБА_2 відмовили у видачі паспорта громадянина України відповідно до підпунктів 1, 6 пункту 100 Порядку оформлення, видачі, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 (особа не є громадянином України, особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи), але рішення про відмову, де було б детально зазначено причини відмови, не долучено. Не зазначено чи були усунуті обставини, у зв`язку з якими заявнику було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта, що дасть можливість повторного звернення до міграційної служби і врегулювання даного питання позасудовим шляхом.

Не змотивовано в заяві того, чому заява подана саме до Рівненського районного суду. Відповідно до ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Із заяви вбачається, що ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ "Городищенська виправна колонія (№ 96)". Однак, згідно абзацу 4 пункту 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" не є місцем проживання фізичної особи місце, в якому вона знаходиться під вартою у вигляді запобіжного заходу, місце, в якому особа відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, місце, в якому особа знаходиться на стаціонарному лікуванні. Позови до таких осіб пред`являються за останнім місцем проживання до взяття під варту чи до поміщення до медичного закладу.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо заявник виконає зазначені вимоги, то позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Інакше заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачу.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Рівненський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про встановлення факту постійного проживання на території України - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним даної ухвали.

В разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків заява вважатиметься неподаною і повертатиметься заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Остапчук Л.В.