Справа №377/907/19
Провадження №2-о/377/29/19
26 грудня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М.,
заявниці ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин, -
25 листопада 2019 року до суду надійшла заява, в якій заявник просить встановити факт того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Кириївка Сосницького району Чернігівської області Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Пилиповичі Новоград-Волинського району Житомирської області Україна, є її рідним батьком.
Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці ОСОБА_5 .. Після смерті батька ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді набутої на його ім`я квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниця звернулась до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявою про прийняття спадщини за законом, 31 жовтня 2019 року була відкрита спадкова справа № 244/2019. З метою подальшого оформлення спадщини заявниця була змушена звернутися до Славутицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області за отриманням повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , оскільки оригінал даного документа знаходиться у мачухи ОСОБА_2 , яка відмовляється її його надати. На своє звернення до Славутицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області вона отримала відмову з посиланням на розбіжності у написанні її дівочого прізвища на українській мові « ОСОБА_6 », та прізвищем її батька « ОСОБА_7 », яке було зазначено в його паспорті громадянина України та у свідоцтві про смерть. В зв`язку з цим вона звернулася із заявою про встановлення факту родинних відносин до суду з метою подальшого оформлення своєї частки у спадковому майні, що залишилося після його смерті.
Ухвалою судді від 27 листопада 2019 року відкрито проваження та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні заявниця просила задовольнити заяву, посилаючись на те, що вона є спадкоємицею померлого батька ОСОБА_5 .. Її рідними батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Коли вона була маленька її батьки розійшлися та стали проживати окремо, а мати перестала з нею спілкуватися, з того часу їй нічого про неї не відомо. Її батько одружився вдруге і її виховувала мачуха ОСОБА_2 , яка і була записана в її свідоцтві про народження, яке було видане повторно, в графі- мати. В подальшому, при заміні паспорту громадянина України її прізвище написали як « ОСОБА_7 ». В подальшому, при заміні паспорта громадянина України, її прізвище записали як « ОСОБА_7 ». За період другого шлюбу у її батька та мачухи ОСОБА_2 народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , на даний час ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , які є її рідними братом та сестрою по батьку. З 1971 року вони з батьками проживали у м. Джанкой Кримської області, де вона у 1979 році отримала неповну середню освіту, їй було видано свідоцтво про восьмирічну освіту, яке було виписане двома мовами: українською та російською, де вона була записана як « ОСОБА_10 » українською, та « ОСОБА_11 » російською. Після закінчення школи вона поступила на навчання до Житомирського середнього МПТУ 9, по закінченню якого їй було видано диплом, виписаний на двох мовах. Українською мовою вона була записана як « ОСОБА_11 », російською « ОСОБА_11 ». Розбіжності в написанні її прізвища на українській мові « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » було вочевидь пов`язано з тим, що свідоцтво про восьмирічну освіту вона отримувала на підставі її анкетних даних, що були записані в її свідоцтві про народження, оскільки вона у 1979 році ще не мала паспорта громадянина України, а диплом про закінчення училища видавався на підставі її першого паспорта громадянина України. Під прізвищем « ОСОБА_7 » вона виходила заміж за свого чоловіка ОСОБА_12 , у зв`язку з чим змінила своє прізвище на прізвище чоловіка « ОСОБА_13 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5 . Наскільки їй відомо, батько за життя заповіту не залишав. Вона звернулася до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявою про прийняття спадщини за законом, 31 жовтня 2019 року була відкрита спадкова справа № 244/2019 до майна померлого ОСОБА_5 .. Проте, для подальшого оформлення спадщини вона звернулася до Славутицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області з метою отриманням повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , оскільки оригінал даного документа знаходиться у мачухи ОСОБА_2 , яка відмовляється її його надати. На своє звернення вона отримала відмову з посиланням на розбіжності у написанні її дівочого прізвища на українській мові « ОСОБА_6 », та прізвищем її батька « ОСОБА_7 », яке було зазначено в його паспорті громадянина України та у свідоцтві про смерть. Встановлення вказаного факту їй необхідно для оформлення спадщини.
Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, до суду надіслала заяву про розгляд спраив за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та підтвердила, що ОСОБА_5 є рідним батьком ОСОБА_1 , яка є її рідною сестрою по батьку. До смерті батька ОСОБА_5 . ОСОБА_1 разом зі своїми рідними постійно підтримувала з ним зв`язок та неодноразово приїжджала до нього за останнім місцем проживання у с.Пилиповичі Новоград-Волинського району Житомирської області.
Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в зал судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надали.
Свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона є рідною дочкою заявниці ОСОБА_1 .. Батьком заявниці та її дідусем є ОСОБА_5 . Він проживвав разом із дружиною ОСОБА_2 у м. Новоград-Волинський Житомирської області, а потім у с.Пилиповичі Новоград-Волинського району Житомирської області. Вона разом із сестрою ОСОБА_15 та батьками їздили до нього в гості, підтримували з ним родинні стосунки та були в нього на похоронах.
Свідок ОСОБА_16 суду показав, що він є чоловіком заявниці ОСОБА_1 Дошлюбне прізвище дружини у свідоцтві про укладенні шлюбу зазначено ОСОБА_7 , так як і прізвище її батька ОСОБА_5 . Її батько проживав у м. Новоград-Волинський Житомирської області, а потім переїхав до с. Пилиповичі Новоград-Волинського району Житомирської області. Вони їздили до нього в гості разом з дружиною та дітьми, були в нього на похоронах. Після його смерті після звернення його дружини до відділу РАГСу для отримання свідоцтва про смерть було з`ясовано, що у прізвищі дружини, зазначеному у свідоцтві про народження, було допущено помилку та зазначено її прізвище як ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона є дочкою заявниці ОСОБА_1 .. Батьком заявниці і її дідусем є ОСОБА_5 , який проживав спочатку в м. Новоград-Волинський, а потім в с.Пилиповичі Новоград-Волинського району Житомирської області, де і помер. Вони разом з батьками їздили до нього, коли він був живий, з ним в них були теплі стосунки. Також вони були в нього на похоронах. Заінтересована особа ОСОБА_4 є її рідною тіткою, а ОСОБА_3 рідним дядьком та її хрещеним.
Вислухавши пояснення заявниці, показання свідків, перевіривши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити заяву з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 12 лютого 1979 року Кириївською сільською радою Сосницького району Чернігівської області, ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кириївка Сосницького району Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 13. Її матір`ю записана ОСОБА_17 , батьком ОСОБА_8 (а.с.16).
Відповідно до свідоцтва про восьмирічну освіту НОМЕР_2 , виданого 13 червня 1979 року, складеного російською та українською мовами, ОСОБА_10 , російською ОСОБА_11 , 1964 року народження, у 1979 році закінчила вісім класів середньої школи з виробничим навчанням № 6 міста Джанкой Кримської області (а.с.17-18).
Згідно диплому Г № 365063, складеного російською та українською мовами, виданного 16 липня 1982 року ОСОБА_11 запис українською мовою, ОСОБА_11 запис російською мовою, вона 01 вересня 1979 року вступила до Житомирського СПТУ-9 і 16 липня 1982 року закінчила повний курс середнього професійно-технічного училиша за професією прядильниці (а.с.19).
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 04 березня 1984 року Житомирським міським відділом ЗАГСу, укладено шлюб між ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_13 , дружині ОСОБА_13 (а.с.20).
Згідно копії паспорта ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кириївка Сосницького району Чернігівської області( а.с. 8-13).
З довідки Сосницької селищної ради Чернігівської області № 17-10/3-418 від 13.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_8 дійсно народився в с. Киріївка Сосницького району Чернігівської області 04.06.1939 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Разом з ОСОБА_8 народилася і проживала його дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.24).
На запит суду з Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області надійшли скан копії заяв про видачу паспорта форми № 1. Заява про видачу паспорта форми №1 від 21.06.1980 року, заповнена російською мовою - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , при отриманні паспорту громадянки України при досягненні 16-ти річного віку, серії НОМЕР_4 , у Королівському РОВД м. Житомира. Батьком зазначений ОСОБА_5 російською мовою, мати ОСОБА_18 - російською мовою( а.с. 66).
Заява на видачу паспорту форми №1 від 22.05.1984 року, заповнена російською мовою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , при отриманні паспорту громадянки України у зв`язку зі зміною прізвища на Мовчан, у Королівському РОВД м. Житомира, серії НОМЕР_5 . Батьком зазначений ОСОБА_5 російською мовою, мати ОСОБА_18 - російською мовою( а.с. 65).
З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, який надійшов на запит суду від Славутицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 20( а.с. 70-71).
Після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 244/2019, номер у спадковому реєстрі 64983737. Із копії спадкової справи, яка надійшла до суду з Новоград-Волонської державної нотаріальної контори видно, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася ІНФОРМАЦІЯ_7 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 , дочка спадкодавця. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що ОСОБА_5 за життя заповіту не залишав. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) свідоцтво про право на спадщину не видавалося ( а.с. 59-62).
Як вбачається з пояснень заявниці, перешкодою для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті її батька, є розбіжність у написанні її дівочого прізвища на українській мові « ОСОБА_6 », та прізвищем її батька « ОСОБА_7 », яке було зазначено в його паспорті громадянина України та у свідоцтві про смерть.
Вирішуючи заяву про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Як зазначено у ч.2 цієї статті, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Віповідно до п.п. 4.2. цього пункту доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів; копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.
За змістом ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав (частина 1).
Згідно з пунктом 5 частини 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ст. 259 цього Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (частина 1).
Досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку без сумніву свідчать про те, що ОСОБА_8 , записаний батьком ОСОБА_10 у свідоцтві про її народження, і ОСОБА_5 , який згідно свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією і тією ж особою.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про доведеність того факту, що заявниця ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кириївка Сосницького району Чернігівської області, встановлення якого необхідно заявниці для оформлення права на спадщину за законом після його смерті, що є підставою для задоволення заяви.
За правилом частини ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішень у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 319 ЦПК України,-
Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Кириївка Сосницького району Чернігівської області є дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кириївка Сосницького району Чернігівської області Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Пилиповичі Новоград-Волинського району Житомирської області, Україна.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Повне рішення виготовлено 27 грудня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька