РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6211/18

Провадження № 2/643/661/19

21.08.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Закладної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державний реєстратор відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Харківської області Калініної Людмили Миколаївни, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов*язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора відділу реєстраціних послуг Зміївської міської ради Харківської області Калініної Людмили Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.04.2018 р., індексний номер 40657481, згідно з яким проведено рержавну реєстрацію права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 за ПАТ "Укрсоцбанк".

В обгрунтування позову навів наступне. 06.07.2007 року між позивачем та ПАТ "УКРСОЦБАНК", укладено договір кредиту №825/2-40/1/7-065 за умовами якого банк надав кредит в розмірі 50 000 долларів США. Згідно договору іпотеки № 825/4-40/9/7-080 від 06.07.2007 р. вищевкаана квартира передана в іпотеку. 14 травня 2018 року позивачу стало відомо про вибуття з його права власності майна - квартири за адресою АДРЕСА_1 . Новим власником майна за Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно зазначено ПАТ «Укрсоцбанк. Рішення про державну реєстрацію та їх обтяження прийняте державним реєстратором Зміївська міська рада Харківської області. Підставою виникнення права власності є вказаний іпотечний договір.

Позивач стверджує, що окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя вона не укладала, крім того, діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України , наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким заборонено стягнення на предмет іпотеки відчуження без згоди власника, якщо нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника.

Представник позивача та третя особа ОСОБА_2 надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача ПАТ « Укрсоцбанк » у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Другий відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини .

Позивач уклав з банком кредитний договір, згідно з яким отримав кредит, зобовязався сплачувати проценти за його користування, повернути кредит і виконати інші зобовязання. З метою забезпечення виконання зазначених зобовязань, між Позивачем та Банком було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, в іпотеку було передано нерухомість квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ "Укрсоцбанк".

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено право на задоволення іпотекодержателем своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягненняна предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому позасудове врегулювання здійснюється за застереженням про задоволення іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначене застереження в укладеному іпотечному договорі наявне. Згідно ст.4.5 іпотечного договору, за вибором іпотекодержателя застосовується один з наведених способів звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому відповідно до договору іпотекодержатель має право задоволення вимог на підставі відповідного застереження у іпотечному договорі. Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок забезпечення основного зобовязання у встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, вказане застереження у іпотечному договорі є підставою реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки у добровільному і узгодженому сторонами договору порядку.

Також позивач зауважив про порушення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки не є примусовим зверненням стягнення, мораторій не застосовується, а відсутність окремого договору про задоволення інтересів іпотекодержателя ( у тому числі не отримання іпотекодавцем листа-вимоги ) не перешкоджає переходу права власності до іпотекодержателя.

В позові стверджується, що предмет іпотеки використовується, як місце постійного мешкання, але факт набуття у власність предмету іпотеки не є доказом ані втрати права мешкання за іншими адресами, ані підтвердженням, що набуте майно є єдиним місце мешкання, ані підтвердженням, що у власності або користуванні членів родини не мається інших обєктів нерухомості.

Обравши способом захисту визнання незаконним та скасування рішення держ.реєстратора, позивач в силу ЦПК України зобов`язаний довести порушення його прав та інтересів внаслідок прийняття оскаржуваного рішення та правові підстави незаконності такого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в даному випадку мають місце спірні правовідносини щодо існування договірних зобов`язань між боржником і стягувачем та щодо правомірності підстав реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Зважаючи на викладене, є підстави для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення держ.реєстратора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30.08.2019 р.

Суддя - І.Д. Мельникова