Провадження № 2/752/5029/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.10.2019 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРПОШТА» про відшкодування шкоду, завданої порушенням прав споживача,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «УКРПОШТА» про відшкодування вартості попередньо оплаченої послуги за відправку міжнародного поштового відправлення в розмірі 2628,79 гривень, та відшкодування збитків в розмірі 15400 гривень, а також витрат на правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.05.2017 р. громадянин Китаю ОСОБА_1 подав оператору поштового зв`язку у Відділенні поштового зв`язку № 150 ПАТ «УКРПОШТА» посилку для відправки з України до Китаю.

Посилка була подана у відкритому вигляді, вміст посилки було оглянуто оператором поштового зв`язку без будь-яких зауважень, після чого посилка прийнята та оформлена як міжнародне поштове відправлення за № СРUA.

Позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти в розмірі 2628,79 за послуги з пересилання міжнародного відправлення, що підтверджувалось фіскальним чеком.

Позивач посилається на те, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, оскільки на стадії приймання та обробки поштового міжнародного відправлення при виявлення речей, заборонених для переміщення через митну територію України не повернув їх відправнику та не вжив заходів до їх вилучення.

В подальшому зазначене відправлення було пред`явлено для контролю митним органам і 09.06.2017 р. Київською міською митницею ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил, за яким було вилучено товари, які він відправив у міжнародному поштовому відправленні № СРUA, а саме тютюнові вироби які заборонені для пересилання до Китаю.

Постановою Апеляційного суду м.Києва від 13.10.2017 р. позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.473 МК України та накладено стягнення у виді конфіскації тютюнових виробів вартістю 15400 гривень.

Позивач вважає, що прийняття митним органом рішення щодо вилучення предметів, які пересилав позивач та їх подальша конфіскація є наслідком невиконання оператором поштового зв`язку своїх обов`язків на стадії приймання та обробки міжнародного поштового відправлення, який зобов`язаний не приймати відправлення, яке містить в собі предмети, заборонені до пересилання законодавством України та повертати їх відправнику, а за наявності підстав, вилучати у передбаченому законодавством України порядку.

Оскільки відповідачем належним чином не надані послуги поштового зв`язку, позивач просить стягнути з відповідача кошти, сплачені за такі послуги та завдані збитки.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач належними доказами не довів укладення договору про надання послуг поштового зв`язку між сторонами щодо пересилання поштового поштовому відправленні № СРUA .

На підставі положень ст.ст. 274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду позивач посилається на те, що 19.05.2017 р. громадянин Китаю ОСОБА_1 подав оператору поштового зв`язку у Відділенні поштового зв`язку № 150 ПАТ «УКРПОШТА» посилку для відправки з України до Китаю .

Посилка була подана у відкритому вигляді, вміст посилки було оглянуто оператором поштового зв`язку без будь-яких зауважень, після чого посилка прийнята та оформлена як міжнародне поштове відправлення за № СРUA.

В подальшому, при пред`явленні даного відправлення для здійснення митного контролю в зв`язку з переміщенням через митну територію України працівниками митних органів виявлено в посилці речі, заборонені для пересилання до Китаю.

Постановою Апеляційного суду м.Києва від 13.10.2017 р. позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.473 МК України та накладено стягнення у виді конфіскації тютюнових виробів вартістю 15400 гривень.

Згідно Закону України «Про поштовий зв`язок» його положення визначають правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг.

Відповідно до ст.13 Закону оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку.

Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Відповідно до п.35 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. з подальшими змінами передбачено, що у міжнародних поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені до ввозу на територію України та вивозу з території України відповідно до законодавства.

Міжнародні поштові відправлення підлягають митному контролю та митному оформленню із сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів) в установленому законодавством порядку (п.36 Правил).

Відповідно до п.37 Правил У міжнародних поштових відправленнях забороняється пересилати:

вогнепальну зброю усіх видів і боєприпаси до неї, холодну зброю та інші предмети, спеціально призначені для нападу та оборони (кастети, стилети, балончики з рідиною паралітичної дії тощо), вибухові, легкозаймисті або інші небезпечні речовини, якщо інше не передбачено законодавством;

наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги і прекурсори, включені до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства, та радіоактивні речовини;

дозволи на право носіння зброї, трудові книжки, військові квитки, документи, що посвідчують особу (крім паспортів громадянина України для виїзду за кордон);

інші предмети, ввезення яких заборонено до країн відповідно до законодавства та актів Всесвітнього поштового союзу;

живих тварин тощо;

спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.39 Правил міжнародні поштові відправлення, що переміщуються через митний кордон України, пред`являються операторами поштового зв`язку митним органам для здійснення митного контролю та митного оформлення.

У разі виявлення у міжнародних поштових відправленнях предметів і речовин, які заборонено для пересилання, їх вилучення здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

Звертаючись до суду позивач посилається на невиконання відповідачем п.34 Правил надання поштового зв`язку в частині повернення відправнику заборонених для пересилання речей та невжиття заходів для їх вилучення

Однак, зазначений пункт Правил регламентує дії оператора поштового зв`язку у разі прийняття для відправлення внутрішніх поштових відправлень, натомість позивач здійснював міжнародне поштове відправлення.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про поштовий зв`язок» органи доходів і зборів мають право вилучати в установленому законодавством України порядку предмети, заборонені законом до пересилання у міжнародних поштових відправленнях або відправлені з порушеннями митного законодавства України.

Оператори не відповідають за ненадання чи неналежне надання послуг поштового зв`язку внаслідок прийняття органами доходів і зборів рішень щодо поштових відправлень під час здійснення митного контролю.

Крім того, відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку надання послуг поштового зв`язку підтверджується розрахунковим документом, тобто документом встановленої відповідно до Закону України «про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфер торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо).

Звертаючись до суду позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків при здійсненні пересилання міжнародного поштового відправлення СРUA, натомість надає фіскальний чек про здійснення оплати поштового відправлення СР031949342UA.

Зазначені недоліки позовної заяви усунуті позивачем не були, а отже за таких обставин позивачем не доведено належними доказами укладення між сторонами договору про здійснення міжнародного поштового відправлення № СРUA та неналежне надання відповідачем послуг при здійсненні даного відправлення.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги вимоги чинного законодавства, які звільняють оператора від відповідальності за ненадання чи неналежне надання послуг поштового зв`язку внаслідок прийняття органами доходів і зборів рішень щодо поштових відправлень під час здійснення митного контролю, а також враховуючи недоведеність позивачем укладення між сторонами договору про здійснення міжнародного поштового відправлення № СРUA , на що він посилається при зверненні до суду, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 274, 280, 281, 282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРПОШТА» про відшкодування шкоду, завданої порушенням прав споживача відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О.Колдіна