Справа № 279/6786/19
УХВАЛА

іменем України

27 грудня 2019 року м. Коростень Житомирської області

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Коренюк В.П., розглядаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовупо цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строку на подання заяви про прийняття спадщини за законом,-

встановив:

23 грудня 2019 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строку на подання заяви про прийняття спадщини за законом.

26 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення вказаного позову шляхом накладення заборони на видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_2 .

В обгрунтування поданої заяви заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Будинок належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 батькові ОСОБА_3 та матері (відповідачу) ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала разом із померлим. Заявник вважає, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_2 може отримати свідоцтво на спадщину за законом на все спадкове майно.

Згідно з ч.1 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

З огляду на вищевикладене, ураховуючи підстави і предмет позову, з яким звернувся заявник та надання нею достатніх для цієї стадії судового розгляду доказів, які свідчать про існування ризику відчуження будинку, чим порушуються майнові права та інтереси заявника, що може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- задовольнити.

З метою забезпечення позову заборонити видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В.П.Коренюк