Справа № 675/1482/19
Провадження № 2/675/588/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2019 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Пашкевича Р. В.,

за участі: секретаря судового засідання - Гедзенюк В. В.,

позивача - ОСОБА_1 , її представника - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Домбровської І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду м. Ізяслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЕСПРЕС АГРО» про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом до Приватного підприємства «ЕСПРЕС АГРО» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13 червня 2019 року по день поновлення на роботі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона з червня 2017 року працювала бухгалтером у ПП «ЕСПРЕС АГРО» та 27.05.2019 перебувала на своєму робочому місці, що за адресою: АДРЕСА_1 , а з 28.05.2019 по 07.06.2019 перебувала на стаціонарному лікуванні. 10-12 червня 2019 року вчасно приходила на своє робоче місце, проте до роботи її безпідставно не допускали.

В подальшому наказом ПП «ЕСПРЕС АГРО» № 7 від 13.06.2019 позивача звільнено із займаної посади за прогули без поважних причин, згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає дії відповідача незаконними, та в зв`язку з вищевикладеним просить суд поновити її на посаді бухгалтера - ПП «ЕСПРЕС АГРО», а також стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 13.06.2019 і по день ухвалення судового рішення, та судові витрати понесені нею при пред`явленні даного позову.

Ухвалою суду від 15.07.2019 відкрито провадження у справі та з урахуванням ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що 27.05.2019 вона знаходилась на своєму робочому місці, а у період з 28.05.2019 по 07.06.2019 перебувала на лікуванні, про що повідомляла керівника ОСОБА_11 та головного бухгалтера ОСОБА_3 . По закінченню лікарняного 07.06.2019 надала для бухгалтера ОСОБА_4 лікарняний лист № 556668, однак в подальшому дізналася, що її лікарняний лист зник. Тому, 13.06.2019 нею було отримано довідку з Ізяславської ЦРЛ про перебування у період з 28.05.2019 по 07.06.2019 на лікуванні, яку вона 13.06.2019 принесла на роботу, проте їй повідомили, що її звільнено з роботи за прогули. Крім того вказала, що 10-12 червня 2019 року вчасно приходила на своє робоче місце, але її по невідомим причинам не допускали до роботи, тому вона знаходилась у приміщенні офісу ПП «ЕСПРЕС АГРО» з 09 по 18 год., однак до кабінету потрапити не мала змоги.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позицію свого довірителя щодо задоволення позову у повному обсязі. Окрім того звертає увагу суду, що відповідачем додано ряд актів, про нібито відсутність ОСОБА_1 на робочому місці, які мають ряд неточностей, а саме: часу, та дати їх складання. Також формулювання Наказу про звільнення позивача не відповідає чинному законодавству, а у доповідній записці відсутні реквізити.

Відповідач директор ПП «ЕСПРЕС АГРО» ОСОБА_11 будучи в судовому засіданні вказав, що позов не визнає у повному обсязі та пояснив, що відповідно до доповідної записки головного бухгалтера про відсутність на роботі ОСОБА_1 , ним було створено комісію. Після чого комісією у склад якої він входить, фіксувалося відсутність ОСОБА_1 на робочому місці, а також комісією було здійснено за кожен день відсутності позивача на роботі виїзд до місця її проживання, де ніхто не відчиняв двері. Будь-яких телефонних розмов з нею не мав. Також вказав, що акти складалися ним на ноутбуці, які в подальшому роздруковувалися на роботі. 13.06.2019 ОСОБА_1 з`явилася на роботу і їй було запропоновано надати пояснення з приводу її відсутності, однак остання відмовилася про що був складений відповідний акт, тому їй було вручено наказ про її звільнення з роботу за прогули.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, попередньо подавши письмовий відзив, у якому відповідач вважає позов необґрунтованим. Зокрема, представник відповідача не погоджується з доводами позивача стосовно того, що ПП «ЕСПРЕС АГРО» незаконно звільнило її з роботи, а саме її доводи спростовуються показами свідків та складеними актами про відсутність на роботі. Стосовно надання позивачем лікарняного листка за обставин викладених у позові, а саме те що це відбувалося за її участі тобто ОСОБА_5 - заперечує, оскільки 12.06.2019 вона перебувала у м. Хмельницький в Господарському суду, що стверджується ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.06.2019, тому вважає що позивач вводить в оману суд та просить відмовити у задоволенні позову.

З`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.06.2017 працювала бухгалтером - ПП «ЕСПРЕС АГРО» (витяг з наказу ПП «ЕСПРЕС АГРО» № 9 від 08.06.2017).

Згідно статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до статті 140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Пунктом 4 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Згідно статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до частини другої, третьої статті 252 КЗпП України, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

Як вбачається із довідки ПП «ЕСПРЕС АГРО» від 13.06.2019, на підприємстві первинна організація профспілки (профспілковий орган тощо) не створювався.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до наказу ПП «ЕСПРЕС АГРО» № 7 від 13.06.2019, позивача звільнено із займаної посади за прогули без поважних причин, пункт 4 ст. 40 КЗпП. Підстава доповідна записка головного бухгалтера ОСОБА_3 від 24.05.2019 та Акти № № 1 - 15 від 27.05.2019 по 13.06.2019: про відсутність на роботі; про відвідування вдома; про відмову від надання письмових пояснень причин відсутності на роботі; про відмову ознайомитись з наказом про накладення дисциплінарного стягнення.

Вказане також стверджується табелем обліку використаного робочого часу ПП «ЕСПРЕС АГРО» за червень 2019 року.

Згідно розрахункового листа ПП «ЕСПРЕС АГРО» від 13.06.2019, ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату за червень 2019 рік, та компенсацію за невикористану відпустку (24 дні).

У відповідності з ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Із досліджених судом доказів вбачається, що згідно доповідної записки головного бухгалтера ОСОБА_3 від 24.05.2019, останній звернувся до директора ПП «ЕСПРЕС АГРО» з інформацією, що бухгалтер ОСОБА_1 24.05.2019 не вийшла на роботу та на телефонні дзвінки ОСОБА_1 за номером НОМЕР_1 , який вказаний в її особовій картці ніхто не відповідає (телефон був вимкнений). Тому у табелі обліку використання робочого часу за 24.05.2019 здійснено відмітку про відсутність ОСОБА_1 на роботі з нез`ясованих причин. Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше вчиняла прогули, просив вжити заходів для з`ясування причин та додаткової фіксації відсутності її на роботі.

Згідно особової картки працівника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , номер мобільного телефону останньої - НОМЕР_1 (дата заповнення особової картки 08.05.2017).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив обставини, які викладені ним у доповідній записці, а саме те, що ОСОБА_1 була відсутня на роботі 24.05.2019. Крім того, заперечив, що позивач надавала для нього лікарняний лист. Стосовно телефонної розмови з ОСОБА_1 про те, що вона мала намір піти на лікарняне, не заперечує, однак достовірно не вказала чи вона знаходиться на лікуванні.

Як наслідок, наказом директора ПП «ЕСПРЕС АГРО» винесено наказ № 1-к від 27.05.2019 про утворення тимчасової діючої комісії з встановлення причин та фіксування відсутності ОСОБА_1 на роботі у складі: директора ПП «ЕСПРЕС АГРО» - ОСОБА_11; завідуючого складом ПП «ЕСПРЕС АГРО» - ОСОБА_6 ; механіка ПП «ЕСПРЕС АГРО» - ОСОБА_7

Також, на підтвердження законності звільнення представником відповідача надано акти про відсутність на робочому місці позивача № № 1-13, складені 27, 28, 29, 30, та 31 травня 2019 року, та 03, 04, 05, 06, 07, 10, 11, та 12 червня 2019 року, в яких зафіксовано факт відсутності позивача в період часу з 09.00 год. до 18.00 год.

Відповідно до актів про відсутність на роботі та за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 № № 1/1-13/1, складені 27, 28, 29, 30, та 31 травня 2019 року, та 03, 04, 05, 06, 07, 10, 11, та 12 червня 2019 року, комісія у різний період часу з метою з`ясування обставин відсутності позивача на роботі, а також те що остання не відповідає на телефоні дзвінки, у вказані дні виїжджала по місцю проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , однак двері ніхто не відчиняв.

Згідно акту № 14 від 13 червня 2019 року, ОСОБА_1 відмовилася надавати будь-які письмові пояснення щодо причин відсутності її на роботі у період з 27.05.2019 по 12.06.2019.

Наказом директора ПП «ЕСПРЕС АГРО» № 2-К від 13.06.2019, визнано для ОСОБА_1 робочі дні 27, 28, 29, 30, та 31 травня 2019 року, та 03, 04, 05, 06, 07, 10, 11, та 12 червня 2019 року днями прогулів без поважних причин, та за грубе порушення трудової дисципліни застосувати до неї, згідно з п. 2 ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України (за прогули без поважних причин). Датою звільнення та останнім днем роботи вважати 13.06.2019.

Актами № № 15, 16 від 13 червня 2019 року, зафіксовано відмову ОСОБА_1 ознайомитись та засвідчити ознайомлення власним підписом з наказом від 13.06.2019 № 2-К, та з дослідженими судом вище актами: про відсутність на роботі; про відвідування вдома ОСОБА_1 .

Вказані акти стверджуються показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в судовому засіданні підтвердили, що обставини, які зазначені у них мали місце. ОСОБА_1 була відсутня на роботі та по місцю проживання, а також відмовилася від ознайомлення з актами та наказом.

Однак на запит суду, у відповідності до довідки Ізяславської центральної районної лікарні № 563 від 13.06.2019 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно з 28.05.2019 по 07.06.2019 перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні лікарні, та після лікування їй було видано лікарняний лист № 556668, про звільнення від роботу у даний період.

Таким чином, суд приходить до висновку про поважність причин відсутності ОСОБА_1 у період з 28.05.2019 по 07.06.2019 на роботі, тому досліджені судом акти № № 2-10/1, складені 28, 29, 30, та 31 травня 2019 року, та 03, 04, 05, 06, та 07 червня 2019 року, до уваги судом не беруться.

Разом з тим, ОСОБА_1 не доведено присутність на роботі 27.05.2019 та 10-12 червня 2019 року.

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку п. 5.1 Розділ V ПП «ЕСПРЕС АГРО» визначено, що режим роботи на підприємстві розпочинається з 9 год., закінчується о 18 год., перерва на відпочинок і харчування з 13 год. до 14 год.

Показами свідка ОСОБА_8 встановлено лише юридичні адреси знаходження місця роботи позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , та головного бухгалтера ОСОБА_3 - АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_9 , яка являється матір`ю позивача в судовому засіданні ствердила, що проживає по АДРЕСА_2 , та у період з 27.05.2019 по 12.06.2019 перебувала постійно у дома, і до будівлі ніхто не приходив з метою перевірити чи дочка перебуває на лікарняному.

Свідок ОСОБА_10 , який являється чоловіком позивача, суду показав, що 28.05.2019 він привозив дружину на роботу, та з ним розмовляли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомивши при цьому, що дружину звільняють з роботи. Стверджує, що ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, а в інші дні була на роботі, тому що він її туди завозив.

Однак, щодо пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , то суд оцінює їх критично, оскільки вказані свідки є близькими родичами позивача та спрямовані на поліпшення становища позивача, а також спростовуються показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та дослідженими письмовими доказами.

Зокрема, актами № № 1, 1/1, 11, 11/1, 12, 12/1, 13, 13/1, 14, 15, 16 від 27.05.2019, та 10, 11, та 12 червня 2019 року про відсутність на роботі та відвідування дому ОСОБА_1 , та актами №№ 14, 15, 16 від 13 червня 2019 року, про відмову ОСОБА_1 дати письмові пояснення щодо причин відсутності її на роботі, а також знайомитися із вищевказаними актами та наказом № 2-К від 13.06.2019.

Посилання представника відповідача щодо розбіжностей в актах дат та годин фіксування відсутності на роботі та по місцю проживання ОСОБА_1 до уваги судом не беруться, оскільки обставини, які викладені в актах стверджуються показами свідків та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Щодо наданих представником позивача копій роздруківки телефонних дзвінків з мобільного телефону +8 за травень та червень місяці 2019 року, суд відноситься до них критично.

Дані документи не оформлені у відповідності до вимог статті 95 ЦПК України щодо посвідчення копії документу (письмового доказу), і не можуть розглядатись як достовірний письмовий доказ.

Якщо все ж таки проаналізувати вказані документи, то вони не містять підпису відповідача, не містять інших очевидних ознак того, що вони видані саме ПрАТ «Київстар». Також, при детальному ознайомлені з даними документами, судом враховуються, що у них лише вказані вихідні дзвінки абонента +8 на інші номери абонентів різних операторів без зазначення їх володільців, що оцінюється судом як сумнівними, та не можуть розглядатись як письмові докази на підтвердження чи спростування певних обставин у справі.

Крім того, заперечення ОСОБА_1 про те, що вона була звільнена під - час тимчасової непрацездатності не заслуговують на увагу, оскільки вона звільнена з 13 червня 2019 року, а на лікарняному вона була з 27.05.2019 по 07.06.2019 включно.

Таким чином, позивач на спростування заперечень відповідача не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що вона у дні зазначені в наказі як прогули, а саме 27.05.2019 та 10-12 червня 2019 року знаходилась на робочому місці, виконувала функціональні обов`язки, наслідки такої роботи чи в дані дні виконувала свої обов`язки як бухгалтер, а також те, що роботодавець не допускав її до безпосереднього місця роботи, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ч. 1, 2 п. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 5 п. 1 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, судові витрати, понесені сторонами, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів.

Керуючись ст. ст. 40, 139, 140, 147, 252 Кодексу Закону про працю України, ст. ст. 12, 13, 43, 49, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЕСПРЕС АГРО» про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - Приватне підприємство «ЕСПРЕС АГРО», ідентифікаційний код ЮО 40779770, місце знаходження: вул. Онищука, 59 «а», м. Ізяслав, Хмельницької області.

Повний текст судового рішення складено 24 грудня 2019 року.

Суддя: Р. В. Пашкевич