Справа 431/6338/18
Провадження 2/431/137/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Ткач О.В.,

за участі секретаря Кустової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,

встановив:

Позивач Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (далі КС «Імперіал ЛТД») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В обґрунтування свого позову позивач КС «Імперіал ЛТД» посилається на те, що 22.01.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 2784, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачу кредит в сумі 10715,00 гривень у рамках кредитної лінії, яка складає: 22.01.2013 року в сумі 8250,00 грн., 27.08.2013 року в сумі 1500,00 грн., 19.06.2014 року в сумі 965,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 140% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Цього ж дня між КС, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 2784/1, відповідно до якого ОСОБА_2 узяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями позичальника ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору № 2784 від 22.01.2013 р.

Цього ж дня між КС, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 2784/2, відповідно до якого ОСОБА_4 узяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями позичальника ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору № 2784 від 22.01.2013 р.

При складанні договору поруки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були попереджені про солідарну відповідальність, яку вони несуть в разі неналежного виконання умов кредитного договору, та їм повідомлено істотні умови кредитного договору.

За згодою сторін (п.3.4 Кредитного договору та Додатку № 1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач ОСОБА_1 зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит.

Однак, незважаючи на прийняті зобов`язання відповідач ОСОБА_1 постійно порушував графік сплати кредиту, недоплачував необхідні до сплати суми.

Станом на 22.08.2018 року сума заборгованості по кредиту становить 7033,64 грн.

На підставі чого позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 7033,64 грн., а також судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав, просив суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, так як його перебіг закінчився, оскільки останній платіж він вніс в липні 2014 р.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, надали відзив на позовну заяву з посиланням на те, що право вимоги до поручителя про виконання порушеного боржником зобов`язання щодо повернення кредиту виникло, починаючи з 12.09.2016 року, та діяло протягом шести місяців, на підставі чого просять відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

22.01.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 2784, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачу кредит в сумі 10715,00 гривень у рамках кредитної лінії, яка складає: 22.01.2013 року в сумі 8250,00 грн., 27.08.2013 року в сумі 1500,00 грн., 19.06.2014 року в сумі 965,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 140% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 4-5).

Згідно п. 2.1 кредитного договору строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов`язань згідно п. 9.3.1 кредитного договору (а.с. 4-5).

22.01.2013 року між КС, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 2784/1, відповідно до якого ОСОБА_2 узяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями позичальника ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору № 2784 від 22.01.2013 р. (а.с. 6).

22.01.2013 року між КС, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 2784/2, відповідно до якого ОСОБА_4 узяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями позичальника ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору № 2784 від 22.01.2013 р. (а.с. 7).

Згідно п.4.2 Договорів поруки № 2784/1, № 2784/2 порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у кредитному договорі не пред`явить вимоги до поручителя (а.с. 6-7).

Відповідачами заявлено про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому відповідно до ч. 1 і ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Тобто перебіг позовної давності починається незалежно від закінчення дії договору саме з того моменту, з якого боржник перестав виконувати свої зобов`язання за договором.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання - вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно з ч. 3 ст. 257 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2784 від 22.01.2013 р., укладеного між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 останнє погашення основного зобов`язання було 08.07.2014 року в сумі 300 грн. Відповідач ОСОБА_1 в суді стверджував про відсутність з його боку інших будь-яких платежів за цим договором з того часу. З розрахунком заборгованості категорично не згодний. Можливо, заборгованість, якщо й має місце, то тільки по інших кредитних договорах, які він також укладав з КС «Імперіал ЛТД». Таким чином, вважає, що сплив термін давності в 3 роки, з моменту, коли позивач дізнався, що його право на стягнення порушено й просив суд його застосувати.

Позивач не подав суду документів (платіжних відомостей, квитанцій), які б обґрунтовували сплату ОСОБА_1 платежів в рахунок погашення основного боргу й відсотків за договором № 2784 від 22.01.2013 р. Акту звірки внесених платежів сторони не складали, відповідач категорично заперечує внесення будь-якої сплати за цим договором з липня 2014 р.

Оскільки позивач надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, суд не має процесуального права визнати явку позивача обов`язковою для дачі його пояснень в судовому засіданні особисто, оскільки це буде порушувати вимоги п. 4, 5 ст. 2 ЦПК України.

За ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач не навів доказів, що підтверджують наявність заборгованості ОСОБА_1 , відповідач заборгованість не визнає. Тому суд, вважає недостатніми докази, надані позивачем, що підтверджували б наявність заборгованості ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 4 ст. 257 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пред`явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, як умови чинності поруки, що передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України, розуміється як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

За таких обставин право вимоги до поручителя виконання порушеного боржником зобов`язання щодо повернення кредиту виникло, починаючи з 12 вересня 2016 року, та діяло протягом наступних шести місяців.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги пояснення сторін та дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку щодо необхідності відмови в позові у зв`язку зі спливом позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-78, 81, 258, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 256-268 ЦК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Ткач