ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2950/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2019 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі Скромній І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, суд -

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що у відповідності до витягу з Держреєстру речових прав на нерухоме майно вона є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.01.2017року визначено порядок користування вказаною квартирою та виділено ОСОБА_1 в користування жилу кімнату площею 12,0кв.м. з лоджією площею 1,4 кв.м., а ОСОБА_2 виділено жилу кімнату площею 16,3кв.м., з балконом площею 1,0кв.м. Місця загального користування та кімната площею 8,0кв.м. залишено у спільному користуванні.

Однак, користуватись виділеною їй кімнатою вона не має можливості, оскільки колишній чоловік - ОСОБА_2 чинить перешкоди, зиінив дверні замки, ключі від вхідних дверей не дає, двері не відчиняє, на дзвінки не відповідає, чим унеможливлює доступ до квартири та проживання в ній. А тому ОСОБА_1 змушена звернутися до суду за захистом її порушеного права.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення та просив суд задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач, в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив. Про день час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до витягу з Держреєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист власності та інших речових прав", власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов"язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов"язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень ст.13, ч.3 ст.16, ст. 319 ЦК України, у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу.

Згідно статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Частинами 1, 3 ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про власність", ст. 150 ЖК України позивач має право користуватися та розпоряджатися своєю власністю (квартирою) на свій розсуд, а відповідач зобов`язаний не чинити позивачу перешкоди у користуванні власністю.

Таким чином, позивач на даний час являються власником Ѕ частини спірної квартири, та вона має право користуватися нею, що передбачено чинним законодавством.

Отже, судом встановлено, що позивач не має ключа від квартири, відповідач доступу до нього не надає, чим чинить позивачу перешкоди у здійсненні нею права власності щодо користування належною їй часткою квартири.

У спростування зазначеного будь яких належних доказів з боку відповідача суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1,5,6,7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.01.2017року визначено порядок користування вказаною квартирою та виділено ОСОБА_1 в користування жилу кімнату площею 12,0кв.м. з лоджією площею 1,4 кв.м., а ОСОБА_2 виділено жилу кімнату площею 16,3кв.м., з балконом площею 1,0кв.м. Місця загального користування та кімната площею 8,0кв.м. залишено у спільному користуванні.

Спосіб судового захисту порушеного права обраний позивачем як вселення до спірної квартири не суперечить законодавству і може бути застосований судом.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 356, 358, 391 ЦК України, ст. 150, 155 ЖК України, п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. №20 (із змінами і доповненнями) "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 139, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) не чинити перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання ключів від вхідних дверей.

Вселити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) до квартири за адресою: АДРЕСА_3

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

СУДДЯ: