Єдиний унікальний номер 233/6342/18 Номер провадження 22-ц/804/1977/19

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

м. Бахмут

справа 233/6342/18

провадження № 22-ц/804/1977/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Азевича В.Б., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання: Ситніка Д.Л.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 233/6342/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Савостьянов Олександр Володимирович,

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2019 року (суддя Бєлостоцька О.В.), ухваленого в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 16 травня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що 26 травня 2018 року придбала у відповідача мультиварку Elenberg MC 5013B, яка через деякий час перестала працювати за функціональним призначенням. Вона звернулась до ТОВ «Дієса», яке прийняло мультиварку на гарантійний ремонт, після чого неодноразово приходила до магазину № 166, де їй повідомили, що товар на гарантійний ремонт направлятись не буде. Більш того, відповідач став вимагати від неї оригінал фіскального чеку на придбання мультиварки, який вона передала представникам останнього під час передачі товару на гарантійний ремонт, навіть не залишивши собі копії.

З дня звернення до відповідача з приводу гарантійного ремонту придбаного товару пройшло вже більше чотирнадцяти днів, але будь-яких дій щодо усунення недоліків товару з боку останнього вчинено не було. Вважає, що вона має право на стягнення з відповідача неустойки в розмірі 1 % від вартості товару на кожен день затримки усунення недоліків понад встановлений строк 14 днів у розмірі 349,50 грн. (699 грн. 50%(50 днів затримки):100). Крім того діями відповідача їй було завдано моральні страждання.

Просила суд розірвати договір купівлі-продажу мультиварки Elenberg MC 5013B між нею та ТОВ «Дієса» магазин № 166; стягнути з ТОВ «Дієса» магазин № 166 вартість мультиварки Elenberg MC 5013B в розмірі 699 грн.; стягнути з ТОВ «Дієса» магазин № 166 неустойку в розмірі 349, 50 грн.; стягнути з ТОВ «Дієса» магазин № 166 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Дієса» про захист прав споживачів, відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що придбана нею мультиварка Elenberg MC 5013B має істотний недолік, який відповідає вищенаведеним критеріям, і є підставою для розірвання договору та повернення грошових коштів, сплачених за товар. Також відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення неустойки, оскільки згідно заяви при прийняття товару від покупця квитанції про прийом від 17 вересня 2018 року, мультиварка передавалась ОСОБА_3 для безоплатного усунення недоліків. При цьому зі змісту цих документів вбачається, що сторони дійшли згоди про те, що в разі надання придбаного товару для безкоштовного усунення недоліків, максимальний строк усунення недоліків складає тридцять робочих днів з моменту отримання висновку відповідного фахівця щодо причин виникнення недоліків в товарі. Строки усунення недоліків можуть бути продовжені на строк, який необхідний для замовлення відповідних деталей, вузлів тощо, що вийшли з ладу. Споживач (заявник) погоджується із передачею товару на перевірку для виявлення причин виникнення недоліків в товарі та максимальними строками усунення недоліків. Судом встановлено і це не оспорювалось сторонами, що висновок щодо причин виникнення недоліків в товарі не отримувався, ремонт товару не здійснювався, а було прийнято клієнтоорієнтовне рішення, яке одразу за допомогою телефонного зв`язку було доведено до відома споживачки і реалізації якого фактично перешкоджає втрата позивачкою оригіналу розрахункового документу та невжиття з її боку заходів щодо його відновлення у встановленому законом порядку. Також відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`ю або смертю.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що при прийнятті рішення суд першої інстанції не врахував той факт, що відповідач фактично визнав позов, оскільки погодився з тим, що вона придбала товар неналежної якості та погодився провести його заміну. Необґрунтованим є доводи суду про те, що позивачкою не надано фіскальний чек на придбання мультиварки, оскільки сам відповідач не заперечує факт наявності фіскального чеку. Судом не враховано, що продовження строку гарантійного ремонту не може перебільшувати пів року. Суд безпідставно при розгляді позовних вимог про стягнення моральної шкоди застосував до спірних правовідносин Закон України «Про Захист прав споживачів», хочу вона посилалась на вимоги статті 23 Цивільного кодексу України.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

14 серпня 2019 року представник ТОВ «Дієса» надав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на правильність та обґрунтованість рішення. Зазначає, що доводи апеляційної скарги про визнання ним позовних вимог не відповідають дійсності, оскільки вони с самого почату розгляду справи заперечували проти позову. Оскільки товар не направлявся на проведення діагностики до АСЦ, то ними було прийнято рішення про проведення обміну товару на аналогічний (навіть без наявності істотного недоліку у товарі), що зменшило би час його перебування на гарантійному обслуговуванні та більш повно задовольнило би вимоги позивача, про що було повідомлено позивача. Проте вона прибув до магазину надала фіскальний чек зовсім на іншій товар, їй було запропоновано надати фіскальний чек на придбання товару, проте вона відмовилась. Вважає, що відповідач жодним чином не обмежував та не порушував права позивачки, як споживача , а навпаки всіляко сприяв їх реалізації. Доводи апеляційної скарги, що строк проведення гарантійного ремонту неякісного товару триває більш півроку, є не обґрунтованими, оскільки відповідачем протягом тижня було прийнято рішення про проведення обміну товару. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції правильно надав перевагу спеціальній нормі (частина 5 стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів»), а не статті 23 ЦК України, норми якої є загальними щодо спірних правовідносин.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній», що згідно з вимогами пункту 4 частини 7 статті 128 ЦПК України вважається повідомленою належним чином. ( а.с.126)

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (повістки) (а.с128).

Представник відповідача Сукорянський Є.О. в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував просив її відхилити.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З копії фіскального чека від 22 травня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 придбала в ТОВ «Дієса» магазин № 166 мультиварку Elenberg MC 5013B, ціна якої становить 699 гривень, сплативши її вартість у урахуванням знижки 50 гривень, - 649 гривень (а.с.42).

Відповідно до гарантійного талону, строк гарантії мультиварки Elenberg MC 5013B становить 1 рік від дати продажу (а.с.40).

17 вересня 2018 року, в період гарантійного строку, споживач ОСОБА_1 звернулась до відповідача із власноручно підписаною заявою про приймання придбаного нею товару - мультиварки Elenberg MC 5013B у зв`язку з виявленим дефектом (мультиварка не вмикається). Із змісту цієї заяви вбачається, що додатками до неї є гарантійний талон (ФГТ), інструкція, мережевий шнур, чаша, пароварка, ложка (а.с.38).

З акту прийому у ремонт та контрольного талону про прийом у ремонт № 9 від 17 вересня 2018 року, квитанції про прийом від 17 вересня 2018 року вбачається, що відповідач прийняв у ремонт мультиварку Elenberg MC 5013B, до якої додано гарантійний талон, інструкцію, мережевий шнур, чашу, пароварку, ложку (а.с.39,41).

Відповідно до акту № 019337 від 05 жовтня 2017 року представниками Костянтинівського УГГ було здійснено відключення від газопостачання об`єкту споживача ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі частиною 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Згідно з частинами першою та третьою статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Частиною першої статті 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язаний про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Пунктом 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанови Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі № 661/67/16-ц, провадження № 61-2464св18, де зазначено, що тільки сукупність чотирьох обов`язкових ознак недоліку надає підстави вважати його істотним недоліком із усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживачів, та повернення грошових коштів, сплачених за товар.

Відповідно до частини 2 статі 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частинами 1,6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачкою не надано суду доказів того, що мультиварка має істотні недоліки, і ця обставина відповідачем не визнавалась, тому підстави для задоволення позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення вартості придбаної мультиварки відсутні, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Прийняття ТОВ «Дієса» клієнтоорієнтовне рішення про обмін товару або повернення грошей за умови пред`явлення позивачкою оригіналу фіскального чеку само по собі не є підставою для задоволення позову про розірвання договору купівлі-продажу в судовому порядку та стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів, сплачених за товар.

Крім того, представник відповідача як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції пояснював, що позивачка і на сьогодні може з`явитися до магазину з оригіналом фіскального чеку та провести обмін товару.

Також вірними є висновки суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог про стягнення неустойки.

Частиною 9 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при пред`явлені споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.

На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Суд першої інстанції вірно встановив, що згідно заяви (а.с.38), контрольного талону № 9 від 17 вересня 2018 року (а.с.39), квитанції про прийом товару від 17 вересня 2018 року (а.с.41), мультиварка передавалась ОСОБА_3 для безоплатного усунення недоліків. При цьому зі змісту цих документів вбачається, що сторони дійшли згоди про те, що в разі надання придбаного товару для безкоштовного усунення недоліків, максимальний строк усунення недоліків складає тридцять робочих днів з моменту отримання висновку відповідного фахівця щодо причин виникнення недоліків в товарі. Строки усунення недоліків можуть бути продовжені на строк, який необхідний для замовлення відповідних деталей, вузлів тощо, що вийшли з ладу. Споживач (заявник) з цим погоджується із передачею товару на перевірку для виявлення причин виникнення недоліків в товарі та максимальних строках усунення недоліків.

Судом встановлено і це не оспорювалось представником позивачки в суді першої інстанції, що висновок щодо причин виникнення недоліків в товарі не отримувався, ремонт товару не здійснювався, а було прийнято клієнтоорієнтовне рішення, яке одразу за допомогою телефонного зв`язку було доведено до відома споживачки і реалізації якого фактично перешкоджає втрата останньою оригіналу розрахункового документу та невжиття з її боку заходів щодо його відновлення у встановленому законом порядку, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Також вірними є висновки суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення його прав.

Моральна шкода складається: 1). з фізичної болі та стражданнях, випробуваних фізичною особою у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) в душевних стражданнях, випробуваних фізичною особою у зв`язку з протиправною поведінкою в відношенні його самого, членів його сім`ї або близьких родичів; 3) в душевних стражданнях, випробуваних фізичною особою в зв`язку з пошкодженням або знищенні його майна;

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.2 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках , передбачених статями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК) та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст.. 49 Закону України «Про інформацію» , ст.. 44 Закону «Про авторське право і суміжні права»; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що діючим законодавством встановлено, що у спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди передбачено у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю та обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно при вирішенні позовних вимоги про стягнення моральної шкоди застосував Закон України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, крім норм матеріального права, що закріплені в Цивільному кодексі України, врегульовані також спеціальним законом «Про захист прав споживачів».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, повно та всебічно дослідив докази у справі, надав їм належну оцінку, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволені позовних вимог, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, отже ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та враховуючи що позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати за подання апеляційної скарги необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383,384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: В.Б. Азевич

О.І. Корчиста

Повне судове рішення складено 29 серпня 2019 року.

Головуючий О.О.Тимченко