Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1077/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зубчик І.В.
Категорія 26 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу № 278/1077/16ц за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Промоптторг» про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Промоптторг» про визнання договору поруки припиненим

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2017 року, яке ухвалено суддею Зубчук І.В. в м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке змінило назву на АТ «УкрСиббанк», звернулось до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначило, що 29 травня 2008 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Промоптторг» було укладено кредитний договір № 0 зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 14 вересня 2011 року. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 312 000 доларів США, зі сплатою 14,5% річних за користування кредитними коштами та кінцевим терміном повернення до 28 липня 2017 року. У цей же день, між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 0/п, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед Банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. В свою чергу, позичальник не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 25 квітня 2016 року утворилась заборгованість по тілу кредиту та відсоткам в розмірі 104 175,42 доларів США та за пенею у розмірі 2 442,62 грн, які позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

У червні 2017 року ОСОБА_1 пред`явив зустрічний позов до АТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців діяльність ТОВ «Промоптторг», яке є боржником за кредитним договором від 29 травня 2008 року №0, припинена. Вважав, що правовідносини між ним та банком, які виникли на підставі договору поруки, припиняються з припиненням забезпечених порукою кредитних зобов`язань у зв`язку з припиненням ТОВ «Промоптторг» (позичальника) як юридичної особи.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2017 року у задоволенні позову АТ «УкрСиббанк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 29 травня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, вказуючи на незаконність та необґрунтованість рішення через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення первісного позову Банку та про відмову у задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_1 . На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що перебіг строку на пред`явлення вимог до поручителя щодо окремих щомісячних платежів підлягає обрахуванню щодо кожного платежу окремо та помилково визначив дату несплати чергового платежу як початок перебігу строку на пред`явлення всіх вимог до поручителя, що призвело до безпідставного висновку про припинення поруки у повному обсязі. Крім того, задовольняючи зустрічні вимоги ОСОБА_1 суд також не врахував, що АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором до припинення діяльності ТОВ «Промоптторг», тому ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов`язання поручителя, оскільки моментом реалізації кредитором права на захист порушеного права є звернення до суду із позовом до проведення ліквідації боржника.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач та його представник просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому зазначають, що банк у даному випадку не підтвердив первинними бухгалтерськими документами видачу кредитних коштів боржнику ТОВ «Промоптторг». Крім того, ОСОБА_1 не отримував від Банку будь-яких вимог про виконання ним зобов`язань як поручителем за кредитним договором у зв`язку з їх невиконанням боржником.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову АТ «УкрСиббанк» та задовольняючи зустрічні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що порука припинилась, оскільки ТОВ «Промоптторг» здійснило останній платіж за спірним кредитним договором 03 лютого 2015 року, а позивач звернувся з позовом до поручителя лише 05 травня 2016 року, отже з пропуском шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України. Крім того, порука, якою було забезпечено виконання основного зобов`язання, припинилась, оскільки основне зобов`язання позичальника за спірним кредитним договором припинилося внаслідок припинення ТОВ «Промоптторг» як юридичної особи.

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи було встановлено, що 29 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та ТОВ «Промоптторг» було укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 312 000 доларів США, зі сплатою 14,5% річних за користування кредитними коштами та кінцевим терміном повернення до 28 липня 2017 року.

29 травня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №0/п.

Пунктами 1.3, 1.4 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором. Відповідальність поручителя та Боржника є солідарною.

У випадку невиконання Боржником своїх зобов`язань за основним договором Кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов`язковими до виконання Поручителем на 10 робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом) (п.2.2. договору поруки).

Відповідно до пункту 3.1 договору поруки цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором.

Згідно з довідкою-розрахунком внаслідок неналежного виконання ТОВ «Промоптторг» умов кредитного договору від 29 травня 2008 року № 0 станом на 25 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом та процентами у розмірі 104 175,42 доларів США та пеня у розмірі 2 442,62 грн, з яких:

85 091,2 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 42 545,40 доларів США за період з 20 березня 2015 року по 25 квітня 2016 року;

19 084,22 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 17 549,94 доларів США за період з 01 лютого 2015 року по 25 квітня 2016 року;

1 707,65 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 25 жовтня 2015 року по 25 квітня 2016 року;

734,97 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 25 жовтня 2015 року по 25 квітня 2016 року.

Відповідно до пункту 1.2.2 кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору).

Згідно з пунктом 1.3.5 кредитного договору, зі змінами згідно додаткової угоди від 14 вересня 2011 року №1, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за договором у строк з 01 по 20 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти за користування кредитом.

Відповідно до статті 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За частиною першою статті 599 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно із частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Верховний Суд України у постанові від 29 березня 2017 року № 6-2013цс16 висловив правову позицію, відповідно до якої припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов`язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Промоптторг», яке є боржником за кредитним договором від 29 травня 2008 року №0, 03 березня 2017 року припинило діяльність (а. с. 73-74). Даний позов АТ «УкрСиббанк» подано до суду 26 квітня 2016 року.

Таким чином враховуючи, що Банк звернувся до суду з цим позовом до припинення діяльності ТОВ «Промоптторг», тому ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов`язання поручителя, оскільки моментом реалізації кредитором права на захист порушеного права є звернення до суду із позовом до проведення ліквідації боржника. У зв`язку з чим, висновок суду першої інстанції про припинення поруки, якою було забезпечено виконання основного зобов`язання, через припинення основного зобов`язання позичальника за спірним кредитним договором внаслідок припинення ТОВ «Промоптторг» як юридичної особи є помилковим.

Також колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції про те, що порука припинилася у зв`язку з пропуском позивачем шестимісячного строку пред`явлення вимоги до поручителя з моменту сплати позичальником останнього чергового платежу виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст. 510 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Як визначено ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ст.553 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням.

Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань.

Такі правові висновки висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12-ц та від 20 червня 2018 р. у справі № 758/6863/14-ц).

Під час розгляду справи було встановлено, що останній платіж було здійснено позичальником ТОВ «Промоптторг» 03 лютого 2015 року у розмірі: 5 672,72 грн - тіло кредиту та 2 346,53 грн - проценти за користування кредитом. Таким чином, виходячи із графіку погашення кредиту та умов пункту 1.3.5 кредитного договору (щодо строку сплати процентів), починаючи з 21 березня 2015 року відбулося порушення позичальником строку сплати кредиту та процентів. До суду з позовом до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором банк звернувся 29 квітня 2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку настання строку погашення чергового платежу.

11 січня 2016 року банк направив основному боржнику ТОВ «Промоптторг» та поручителю ОСОБА_1 письмові вимоги про дострокове повернення кредиту. Зі змісту вимоги, яка була направлена поручителю ОСОБА_1 слідує, що у випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня з дати відправлення повідомлення про дострокове повернення кредиту, АТ «УкрСиббанк» вимагає виконання поручителем всіх зобов`язань ТОВ «Промоптторг» за кредитним договором від 29 травня 2008 року №0, а саме сплатити банку заборгованості з повернення суми кредиту в повному обсязі та сплати нарахованих процентів.

Відповідно до п. 5.7 Договору поруки листування між сторонами за цим договором здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу, що визначена як адреса для листування у розділі 6 цього договору. Підтвердженням факту відправлення повідомлення (рекомендованого листа) є поштова квитанція або іншій поштовий документ, що підтверджує факт відправки або вручення або отримання повідомлення.

Дана вимога була направлена за вихідним номером 30-11/31810 за двома поштовими адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 (дана адреса для листування вказана в Розділі 6 договору поруки укладеного з ОСОБА_1 )

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №7720 , дана вимога була вручена особисто відповідачу (а.с.27 т.1).

Однак, відповідач ОСОБА_1 заперечував отримання вказаної вимоги від банку, і як наслідок перенесення банком строку виконання основного зобов`язання.

Разом з тим, в ході з`ясування обставин у справі було встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 19 липня 2016 року у справі № 910/8301/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 23 січня 2017 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено повністю, присуджено до стягнення з боржника ТОВ «Промоптторг» і поручителя ТОВ «Ректайм» солідарно на користь позивача 85 091,20 доларів США заборгованості за кредитним договором від 29 травня 2008 року № 0, що в гривневому еквіваленті станом на 25 квітня 2016 року становить 2 156 521,25 грн, 19 084,22 доларів США заборгованості за процентами, що в гривневому еквіваленті станом на 25 квітня 2016 року становить 483 663,72 грн, 1 707,65 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 734,97 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Відповідач ОСОБА_1 у даній справі приймав участь як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Під час розгляду вказаної справи № 910/8301/16 було встановлено, що АТ «УкрСиббанк» пред`явив вимогу від 11.01.2016 року до боржника та поручителя про дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів, пені та відповідно до частини другої ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, з урахуванням обставин встановлених вказаним судовим рішенням у господарській справі № 910/8301/16, докази відправлення банком вказаної вимоги поручителю, колегія суддів дійшла висновку, що строк дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором настав 20 лютого 2016 року - з 41 календарного дня з дати відправлення (11 січня 2016 року) банком повідомлення відповідачу ОСОБА_1 про дострокове повернення кредиту.

Разом з тим, доказів на підтвердження пред`явлення банком вимог до поручителя в межах шести місяців за кожним несплаченим боржником місячним платежем у період дії договору матеріали справи не містять і банком не надано.

Таким чином, колегія суддів, дослідивши розрахунок заборгованості, дійшла висновку про припинення договору поруки ОСОБА_1 в частині щомісячних зобов`язань боржника щодо повернення грошових коштів за тілом кредиту за період з 20.03.2015 р. по 20.08.2015 р. та за відсотками за період з 01.02.2015 р. по 20.08.2015 р.

Разом з тим, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором в розмірі 76 349,91 доларів США, яка складається з простроченого тіла кредиту в розмірі 17 018,16 доларів США, дострокової суми тіла кредиту в розмірі 51 054,88 доларів США,відсотків в розмірі 8 276,87 доларів США, та пені в розмірі 1581,45 грн.,в частині щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів по договору за період з 20.08.2015 р. по 20.02.2016 р., оскільки банк в межах шестимісячного строку, після настання строку виконання зобов`язання по кожному платежу у вказаний період, пред`явив вимоги до поручителя про стягнення заборгованості шляхом пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вимоги про стягнення суми тіла кредиту, відсотків та пені після 20.02.2016 р. не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як було встановлено в судовому засіданні, Банк використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 ЦК України, та пені.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

У такому випадку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України. Тобто у даному випадку проценти за кредитним договором та пеня відповідно до наданого розрахунку не підлягають стягненню після 20.02.2016 року.

Разом з тим, починаючи з 21.02.2016 року, позивач має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідачем відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені (Постанова Великої Палати Верховного Суду № 444/9519/12 від 28.03.2018 р.). Проте такі вимоги до суду пред`явлені не були.

Посилання представника відповідача на відсутність належних доказів, якими стверджується наявність у відповідача боргових зобов`язань перед позивачем та видача боржнику ТОВ «Промоптторг» кредитних коштів є необґрунтованими виходячи з наступного.

Так під час розгляду справи було встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 19 липня 2016 року у справі № 910/8301/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 23 січня 2017 року, стягнуто з боржника ТОВ «Промоптторг» і поручителя ТОВ «Ректайм» солідарно на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 29 травня 2008 року № 0 за тілом кредиту в розмірі 85 091,20 доларів США, за відсотками 19 084,22 доларів США та за пенею в розмірі 2442,62 грн.

Також зі змісту вказаних рішень слідує, що Банком було зараховано на поточний рахунок позичальника ТОВ «Промоптторг» № НОМЕР_1 кредитні кошти у розмірі 312 000 доларів США для подальшого використання за цільовим призначенням, що підтверджується меморіальним ордером № від 29.05.2008 року (а.с.203-206 т.1).

Отже, рішенням господарського суду встановлено видача боржнику кредитних коштів та наявність заборгованості боржника ТОВ «Промоптторг» перед АТ «УкрСиббанк» за кредитним договором, яке в силу положень ч.4 ст. 82 ЦПК України має преюдиційне значення.

Крім того, у розрахунку заборгованості (а.с.13-19 т.1) відображено внесення боржником платежів в рахунок погашення заборгованості, а також деталізовано виникнення боргових зобов`язань станом на 25.04.2016 р., відповідно до якого Банк і просив стягнути з відповідача заборгованість.

Всі вищевказані обставини в сукупності свідчать про виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором та отримання боржником ТОВ «Промоптторг»грошових коштів в розмірі 312 000 доларів США.

Таким чином, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення первісного позову АТ «УкрСиббанк» та зустрічного позову ОСОБА_1 з вищевказаних підстав (п.3, п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 14469 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 29.05.2008 року в розмірі 76 349, 91 доларів США та 1581,45 грн.

У задоволенні решти вимог Акціонерного товариства «УкрСиббанк» та зустрічних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 14469 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.

Головуючий: Судді: