Ухвала

Іменем України

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 442/2470/13-ц

провадження № 61-12422ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області - Ільницької Ольги Ігорівни, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк», ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з указаною скаргою, у якій просила:

1) визнати постанову старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - старший державний виконавець Дрогобицького міськрайонного ВДВС Дрогобицького МУЮ ГТУЮ у Львівській області) Ільницької О. І. про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 53935884 від 29 грудня 2017 року - протиправною та скасувати;

2) визнати постанову старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного ВДВС Дрогобицького МУЮ ГТУЮ у Львівській області Ільницької О. І. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 53935884 від 22 серпня 2017 року протиправною та скасувати її.

Скарга мотивована тим, що 15 травня 2017 року старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного ВДВС Дрогобицького МУЮ ГТУЮ у Львівській області Ільницької О. І. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53935884 щодо стягнення із неї боргу.

Зазначала, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року зазначену вище постанову про відкриття виконавчого провадження визнано протиправною та скасовано, оскільки виконавчий лист пред`явлено до виконання з пропуском строку.

Вказувала, що державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного ВДВС Дрогобицького МУЮ ГТУЮ у Львівській області Ільницькою О. І. зазначеного не враховано та прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 29 грудня 2017 року з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Вважаючи, що виконавчий документ має бути повернуто стягувачу з підстав, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання), звернулась до суду для захисту свого порушеного права.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк для подання скарги.

Визнано постанову старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного ВДВС Дрогобицького МУЮ ГТУЮ у Львівській області Ільницької О. І. про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 53935884 від 29 грудня 2017 року - протиправною та скасовано її.

Визнано постанову старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного ВДВС Дрогобицького МУЮ ГТУЮ у Львівській області Ільницької О. І. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 53935884 від 22 серпня 2017 року протиправною та скасовано її.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04 червня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» задоволено частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року скасовано та прийнято постанову, якою, скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу місцевого суду та залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду, виходив із відсутності у матеріалах справи доказів поважності причин пропуску строку подання ОСОБА_1 скарги на дії державного виконавця та скасування його постанови.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 05 жовтня 2018 року подала скаргу на дії державного виконавця, у якій просила визнати постанову старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного ВДВС Дрогобицького МУЮ ГТУЮ у Львівській області Ільницької О. І. про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 53935884 від 29 грудня 2017 року - протиправною та скасувати, тобто через 9 місяців і 24 дня, а також просила визнати постанову старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного ВДВС Дрогобицького МУЮ ГТУЮ у Львівській області Ільницької О. І. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 53935884 від 22 серпня 2017 року протиправною та скасувати її, тобто через 1 рік 2 місяці і 17 днів.

Крім того, судом встановлено, що із матеріалів справи та виконавчого провадження вбачається, що 21 вересня 2017 року ОСОБА_1 ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження під особистий підпис, що свідчить про обізнаність заявника про відкрите виконавче провадження.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2019 року та залишити в силі ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року, вказуючи на те, що суд апеляційної інстанції, у порушення вимог частини другої статті 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», розглянув апеляційну скаргу особи, яка не є учасником судового процесу.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Ураховуючи, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2019 року не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області - Ільницької Ольги Ігорівни, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк», ОСОБА_2 відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. А. Стрільчук