ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

м.Суми

Справа №575/1145/18

Номер провадження 22-ц/816/3247/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Відділ освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, Киріківська селищна рада Великописарівського району Сумської області,

третя особа начальник відділу освіти та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області Сіденко Іван Григорович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Собину Павла Миколайовича

на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 19 березня 2019 року в складі судді Савєльєвої А.І., ухвалене в смт. Велика Писарівка, повний текст якого складено 27 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, третя особа - начальник відділу освіти та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області Сіденко Іван Григорович про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 липня 2018 позивач звернулася до начальника відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області з заявою про звільнення з посади головного спеціаліста відділу, яку вона обіймала з 17 липня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з порушенням керівником трудового законодавства та 07 серпня 2018 року наказом № 110-к її було звільнено з займаної посади відповідно до ст. 38 КЗпП України, однак у наказі підставою звільнення спочатку було вказано п. 1 ст. 36 КЗпП України, в подальшому було внесено зміни і визначено як підставу звільнення - власне бажання відповідно до ст. 38 КЗпП України, тобто була змінена підстава для звільнення, що позбавило позивача можливості відкликати свою заяву про звільнення. Таким чином, змінивши підставу для звільнення, відповідач звільнив позивача із займаної посади фактично безпідставно, оскільки вона продовжувала працювати та не наполягала на звільненні за власним бажанням.

Позивачка звернулася з заявою про звільнення саме за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, порушення роботодавцем законодавства про працю, що передбачає право позивачки на отримання в перші три місяці з моменту реєстрації у центрі зайнятості допомоги по безробіттю.

Просила визнати незаконним та скасувати наказ начальника відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області Сіденка І.Г. № 110-к від 07 серпня 2018 року про її звільнення з посади головного спеціаліста відділу з 07 серпня 2018 року за власним бажанням та поновити її на посаді, а також стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Великопирівського районного суду Сумської області від 19 березня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Собина П.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати на ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не була ознайомлена з наказом та наказ не містить її підпису.

Вказує, що у керівника відсутні законні підстави для зміни підстав її звільнення та вказана підстава звільнення в наказі № 110 від 07 серпня 2018 року є незаконною.

Від відповідачів та третьої особи до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Собину П.М. не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та третьої особи ОСОБА_2 , пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу № 46-к від 17 липня 2017 року ОСОБА_1 була призначена на посаду головного спеціаліста відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області з випробувальним терміном три місяці, того ж дня прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування та 17 жовтня 2017 року їй було присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування, що підтверджується записами у трудовій книжці та копіями наказів (т. 1 а.с. 10, 59, 61).

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що 23 липня 2018 року вона звернулася до начальника відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області із заявою про звільнення з посади головного спеціаліста відділу на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з порушенням керівником трудового законодавства з питань оплати праці, копію заяви додала до позову (т. 1 а.с. 8), заяву реєструвала сама так як в силу покладених на неї обов`язків мала право реєструвати вхідну кореспонденцію.

Відповідно до запису у трудовій книжці (т. 1 а.с. 10 на звороті) 07 серпня 2018 року відповідно до наказу № 110-к від 07 серпня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України.

04 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до начальника відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області Сіденка І.Г. із заявою, в якій просила повідомити відповідно до якої частини ст. 38 КЗпП України її було звільнено з займаної посади (т. 1 а.с. 8 на звороті).

Відповідно до табелів обліку робочого часу ОСОБА_1 працювала: липень 2018 року з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року, серпень 2018 року з 01.08.2018 року по 03.08. 2018 року (04.08.2018 року та 05.08.2018 року вихідні дні), 06.08.2018 року та 07.08.2018 року на роботу не з`явилася з нез`ясованих причин (т. 1 а.с. 46-48).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , місцевий суд виходив з того, що звільнення позивача з роботи відбулось 07 серпня 2018 року, тобто після закінчення двотижневого строку попередження по звільнення, де 06 серпня 2018 року та 07 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці, що свідчить про те, що вона залишила робоче місце та не скористалася наданим їй законом правом на відкликання раніше поданої заяви про звільнення. Виявлення ОСОБА_1 під час отримання трудової книжки невідповідності у записі формулювання підстав звільнення не є підставою для поновлення на роботі.

Проте колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з даним висновком суду з наступних підстав.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38-39).

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу тощо), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Частина 3 ст. 38 КЗпП України передбачає, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, тобто строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджується матеріалами справи позивач ОСОБА_1 23 липня 2018 року звернулася до керівника відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Сіденка І.Г. із заявою, в якій просила звільнити її із займаної посади так як керівник не рахується з її роботою, порушує трудове законодавство і виплачує премію не всім працівникам, а тільки тим, до кого має прихильність. Дана заява була зареєстрована в книзі реєстрації під № 193 від 23 липня 2018 року (а.с. 45 т. 1).

У зв`язку з тим, що керівник позивачки ОСОБА_2 , ознайомившись із заявою зазначив, що вона є неконкретною, емоційною, позивач переписала дану заяву, доповнивши зміст попередньої проханням звільнити її із займаної посади на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі трьохмісячного середнього заробітку на підставі ст. 44 КЗпП України та зареєструвала дану заяву під тим самим номером 193 від 23 липня 2019 року (а.с. 8 т. 1).

Те, що підставою для звільнення за власним бажанням позивач зазначила саме порушення трудового законодавства щодо неї, зокрема, оплати праці, третя особа ОСОБА_2 не заперечував і в суді апеляційної інстанції, але зазначив, що таких порушень не допускав, премії виплачував згідно умов колективного договору, діючих нормативних актів та обсягу фінансування.

Відповідно до протоколу № 1 від 07 серпня 2018 року (а.с. 104 т. 1) заява ОСОБА_1 була розглянута на зборах трудового колективу відділу освіти, молоді та спорту. Збори прийшли до висновку, що викладене у заяві не відповідає дійсності, умови трудового колективного договору не порушувалися, керівник дотримується правил службового (ділового) етикету. Начальник відділу освіти Сіденко І.Г. запропонував звільнити ОСОБА_1 за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України.

Саме з даних підстав і була звільнена позивачка згідно наказу № 110-к від 07 серпня 2018 року.

За змістом ст. 38 КЗпП України працівник має право з власної ініціативи в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовий договір. При цьому строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. У разі, якщо вказані працівником причини звільнення порушення роботодавцем трудового законодавства (ч. 3 ст. 38 КЗпП України) не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не має права самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору на звільнення за власним бажанням без посилання на частину третю статті 38 КЗпП України.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 22 травня 2013 року справа № 6-34цс13.

Тобто, роботодавець всупереч вимог ст. 38 КЗпП України самостійно змінив правові підстави розірвання трудового договору, зазначені позивачем, тому таке звільнення з роботи не можна вважати законним.

В суді апеляційної інстанції третя особа ОСОБА_2 пояснив, що він не вбачав різниці між підставами для звільнення, що передбачені ч. 1 і ч. 3 ст. 38 КЗпП України, вважав, що ст. 38 КЗпП України передбачає єдину правову підставу для звільнення це звільнення за власним бажанням.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вбачає підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 08 серпня 2018 року по 28 серпня 2019 року складає 266 днів, середньоденна заробітна плата позивача згідно довідки (а.с. 125 т. 1) складає 325 грн 24 коп., тому стягненню підлягає на користь ОСОБА_1 за рахунок роботодавця середній заробіток в розмірі 86513 грн 84 коп. (226 х 325,24 грн) з послідуючим утриманням з даної суми необхідних податків і обов`язкових платежів.

Під час розгляду справи позивачка понесла витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн (а.с. 40 т. 1), що їй була надана адвокатом Собиною П.М. Проте, враховуючи складність справи, обсяг наданої правничої допомоги, кількість судових засідань, в яких брав участь адвокат Собина П.М., колегія суддів вважає достатнім для відшкодування за рахунок роботодавця витрати в сумі 3000 грн.

Судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена в суді першої і апеляційної інстанції згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з роботодавця на користь держави в розмірі 1569 грн 94 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та 2354 грн 91 коп. за апеляційний перегляд справи.

Судовий збір помилково сплачений позивачкою в даній справі може бути повернутий їй за її заявою.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, ст. 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Собини Павла Миколайовича на рішення Великопирівського районного суду Сумської області від 19 березня 2019 року задовольнити.

Скасувати рішення Великопирівського районного суду Сумської області від 19 березня 2019 року в даній справі та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ начальника відділу освіти молоді та спорту Кириківської селищної ради Сіденка Івана Григоровича № 110 к від 07 серпня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради з 07 серпня 2018 року за власним бажанням.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради.

Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 серпня 2018 року по 28 серпня 2019 року включно в розмірі 86513 грн 84 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області в дохід держави судові витрати в розмірі 1569 грн 94 коп. за розгляд справи судом першої інстанції та 2354 грн 91 коп. за апеляційний перегляд справи.

Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області на користь ОСОБА_1 3000 грн 00 коп. на відшкодування судових витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук