Справа №718/862/19
Провадження №2/718/268/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

23.12.2019 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пентелюк І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кіцмань справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої виступає адвокат Якобишена Тетяна Дмитрівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля в силу його фіктивності із застосуванням наслідків недійсності правочину, -

учасники справи: представник позивача - Якобишена Т.Д.

представники відповідачів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якої діє Якобишена Т.Д. , звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 09.08.2001 року перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кіцманського районного суду від 21.03.2016р. Після розірвання шлюбу нею подано позов про поділ майна подружжя. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05.02.2019р. змінено рішення Кіцманського районного суду від 22.10.2018р. в частині способу поділу майна. В рахунок поділу спільного майна подружжя передано ОСОБА_1 у власність автомобіль марки FІАТ SCUDO, 2006р.в., н.з. НОМЕР_1 , вартістю 160990грн., та припинено право власності ОСОБА_2 на даний автомобіль. В рахунок поділу спільного майна подружжя передано ОСОБА_2 у власність автомобіль марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., н.з. НОМЕР_2 , вартістю 177121грн., та припинено право власності ОСОБА_1 на даний автомобіль. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 72355,50грн. грошової компенсації в рахунок рівності часток у майні. Рішення суду першої інстанції в частині скасування вжитих заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження автомобіля марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., н.з. НОМЕР_2 , на підставі ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 07.06.2017р. скасовано. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Розподіл судових витрат змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3236,38грн. - витрат зі сплати судового збору, 2485грн. - витрат за проведення експертизи, 18147,50грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1050,06грн. - витрат зі сплати судового збору. Тобто, до виконання рішення суду про поділ майна подружжя, арешт на автомобіль МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в, н.з. НОМЕР_2 залишався чинним.

19.03.2019 року державним виконавцем Кіцманського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області винесено постанову ВП № 58650398 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 72355,50грн. - грошової компенсації в рахунок рівності часток у майні; 3236,38грн. - витрат зі сплати судового збору, 2485грн. - витрат за проведення експертизи, 18147,50грн. - витрат на професійну правничу допомогу, всього 96224,38 гривень. Тобто загальна суму заборгованості відповідача ОСОБА_2 перед нею відповідно до рішення суду становить 96224,38 гривень.

28.02.2019 року ОСОБА_2 зареєстрував за собою транспортний засіб марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., колір білий, номер кузова НОМЕР_3 , на підставі постанови Чернівецького апеляційного суду від 05.02.2019р. та було змінено номерний знак на СЕ4607ВТ, і цього ж дня 28.02.2019р. між ОСОБА_2 (Комітент) та ФОП ОСОБА_8 в особі ОСОБА_9 (Комісіонер) укладено договір комісії № 5806/19/002669, відповідно до п.1.1 якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., колір білий, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 28.02.2019р. за ціною 49000 гривень.

28 лютого 2019 року між ФОП ОСОБА_8 (суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії № 5806/19/002669 від 28.02.2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_8 в особі ОСОБА_9 ) та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу 5806/19/002669, а саме: транспортного засобу марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., колір білий, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 28.02.2019р. за ціною 49000 гривень відповідно до п.3.1 договору купівлі продажу.

Разом з тим, ринкова вартість вказаного автомобіля становить 177121 гривень, що доводиться судовими рішеннями.

Станом на 28.03.2019 року власником автомобіля МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., н.з. НОМЕР_6 , є ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 це жінка, з якою ОСОБА_2 проживає однією сім`єю і вони ведуть спільне господарство, неодноразово проводили дозвілля із їхніми спільними із відповідачем ОСОБА_2 дітьми, в т.ч. за адресою проживання відповідачів в АДРЕСА_1 , співвласником будинку в частці 785/1000 є саме ОСОБА_3 , особистий мобільний номер ОСОБА_2 є номер НОМЕР_7 , та зображення, яке ідентифікує номер мобільного телефону ОСОБА_2 є фото, де зображений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також доказом спільного проживання відповідачів є та обставина, що відповідач ОСОБА_2 під час розгляду справи в Кіцманському районному суді про поділ майна 26.05.2017 року саме на відповідача ОСОБА_3 переписав автомобіль марки BMW X5, 2005р.в., який належав йому на праві власності.

Також, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 відмовлявся виконувати добровільно рішення суду в частині передачі автомобіля марки FІАТ SCUDO, 2006р.в., н.з. НОМЕР_1 , вартістю 160990грн., який перебував у його користуванні на момент ухвалення рішення суду, вона звернулася із заявою до Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та 01.03.2019р до ЄРДР було внесено відомості за № 0000161.

Тобто, ОСОБА_2 , не дивлячись на існуючу заборону відчужувати транспортний засіб марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., до виконання рішення суду, наявний борг перед нею, розмір якого сумарно становить 96224,38грн., та обов`язок передати мені автомобіль марки FІАТ SCUDO, 2006р.в., н.з. НОМЕР_1 , вартістю 160990грн., який на момент ухвалення рішення суду 05.02.2019р. був зареєстрований за ОСОБА_2 та знаходився в нього, з невідомих їй причин скасував вжиті заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження автомобіля марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., н.з. НОМЕР_2 , 28.02.2019р. здійснив реєстрацію автомобіля за собою та в цей же день уклав договір купівлі-продажу із жінкою, з якою проживає однією сім`єю і вони ведуть спільне господарство. Більш того станом на сьогоднішній день ОСОБА_2 продовжує користуватися транспортним засобом, це все свідчить про те, що сторони правочину при його укладанні діяли недобросовісно, вони не бажали настання реальних правових наслідків, обумовлених договором купівлі-продажу, а залучення ОСОБА_3 до участі в укладанні цього договору було формальною дією, спрямованою уникнення відповідальності по виконанню рішення суду.

З підстав, передбачених ст.ст.202, 203, 215, 216, 234, 328, 330, 665 ЦК України, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу № 5806/19/002669 від 28.02.2019р. транспортного засобу МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., колір білий, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , який укладено 28.02.2019р. між ФОП ОСОБА_8 , суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії № 5806/19/002669 від 28.02.2019р., укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_8 в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_3 в силу фіктивності із застосуванням наслідків недійсності правочинів; та стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача Якобишена Т.Д. підтримала заявлені вимоги з наведених підстав, вказуючи також, що державним виконавцем незаконно було скасовано арешт на автомобіль, який є предметом оспорюваного договору, оспорюваний договір купівлі-продажу є фіктивним, оскільки укладений ОСОБА_2 із жінкою, з якою він перебуває у фактичних шлюбних стосунках, без наміру створити правові наслідки, та з метою уникнення виконання зобов`язання за рішенням суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 позову не визнав, заперечуючи тим, що після ухвалення рішення апеляційним судом 5.02.2019р. ОСОБА_2 вирішив продати присуджений йому автомобіль, при цьому будь-яких правових обмежень для цього не було, а виконавче провадження було відкрито 19.03.2019 року, тобто після укладення ОСОБА_2 договору купівлі-продажу автомобіля. Позивачем не доведено, чому саме на даний автомобіль має бути звернуто стягнення, у ОСОБА_2 наявне інше майно, зокрема земельна ділянка. Перебування ОСОБА_2 у фактичних шлюбних стосунках не підтверджено судовим рішенням. Доводи позивача про те, що ОСОБА_2 продовжує користуватися спірним автомобілем, є безпідставними, оскільки на вказаному автомобілі він перетинав кордон як експедитор. Позивачем не доведено, які права її було порушено та в чому виражаються такі порушення.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_11 позову не визнала, заперечуючи тим, що ОСОБА_3 знайшла автомобіль для придбання та здачі в оренду, знайшла водія для поїздок. Договір безпосередньо із ОСОБА_2 не укладала, укладала із ОСОБА_8 . Доводи позивача щодо спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є надуманими та безпідставними, судовим рішенням спільне їх проживання не підтверджено. ОСОБА_3 є добросовісним набувачем і підстави для визнання договору недійсним відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що з 09.08.2001р. позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кіцманського районного суду від 21.03.2016 року. Після розірвання шлюбу нею подано позов про поділ майна подружжя.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05.02.2019р. змінено рішення Кіцманського районного суду від 22.10.2018р. у справі № 718/184/17 в частині способу поділу майна. В рахунок поділу спільного майна подружжя передано ОСОБА_1 у власність автомобіль марки FІАТ SCUDO, 2006р.в., н.з. НОМЕР_1 , вартістю 160990грн., та припинено право власності ОСОБА_2 на даний автомобіль. В рахунок поділу спільного майна подружжя передано ОСОБА_2 у власність автомобіль марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., н.з. НОМЕР_2 , вартістю 177121грн. та припинено право власності ОСОБА_1 на даний автомобіль. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 72355,50грн. грошової компенсації в рахунок рівності часток у майні. Рішення суду першої інстанції в частині скасування вжитих заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження автомобіля марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., н.з. НОМЕР_2 , на підставі ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 07.06.2017р. скасовано. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Розподіл судових витрат змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3236,38грн. - витрат зі сплати судового збору, 2485грн. - витрат за проведення експертизи, 18147,50грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1050,06грн. - витрат зі сплати судового збору.

28.02.2019 року за ОСОБА_2 здійснено реєстрацію транспортного засобу марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316, 2005р.в., колір білий, номер кузова НОМЕР_3 , на підставі постанови Чернівецького апеляційного суду від 05.02.2019р. та змінено номерний знак на СЕ4607ВТ.

28.02.2019 року між ОСОБА_2 (Комітент) та ФОП ОСОБА_8 в особі ОСОБА_9 (Комісіонер) укладено договір комісії № 5806/19/002669, відповідно до п.1.1 якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., колір білий, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 28.02.2019р. за ціною 49000грн.

28 лютого 2019 року між ФОП ОСОБА_8 (суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії № 5806/19/002669 від 28.02.2019р., укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_8 в особі ОСОБА_9 ) та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу за № 5806/19/002669, предметом якого є транспортний засіб марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, 2005р.в., колір білий, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 28.02.2019р. за ціною 49000грн. відповідно до п.3.1 договору купівлі продажу.

Допитана як свідок позивач ОСОБА_1 показала, що проживала із ОСОБА_2 , після поділу майна автомобіль Мерседес-Бенц Спрінтер залишився у нього. На даний автомобіль було накладено арешт. ОСОБА_2 мав пердати їй автомобіль та гроші. Але автомобіль він подарував дружині ОСОБА_3 , вони спільно проживають, разом їздять відпочивати за кордон, ходять на весілля, діти були у них вдома, вони разом приходили до сина у школу, привозили аніматорів, пригощали солодощами, разом були на випускному у її дочки. ОСОБА_2 продовжує користуватися автомобілем, лише змінив номерні знаки.

Свідок ОСОБА_12 показала, що вона, як секретар сільської ради, підписала Акт про те, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 , будинок належить ОСОБА_3 Всім в селі відомо, що вони проживають, але чи ведуть спільне господарство, якщо живуть, можливо ведуть. Коли обстежували проживання, нікого вдома не було, зі слів сусідів склали Акт.

Згідно показань свідка ОСОБА_13 вона працює бухгалтером сільської ради, Акт обстеження від 20.03.2019р. складала із ОСОБА_12 та ОСОБА_14, при обстеженні нікого вдома не було, Акт склали зі слів сусідів та на підставі того, що їм було відомо. Будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_3 отримала у спадок. ОСОБА_2 там як цивільний чоловік, як співмешканець. Вони разом були на випускному у дочки ОСОБА_3 , викладали спільні фото у соцмережах. До господарства ОСОБА_3 вона не заходила останніх три-чотири роки.

Як показав свідок ОСОБА_15 , після того, як батьки розлучились, його батько проживає із ОСОБА_3 він був на подвір` їхнього господарства, забирав молодшого брата, бачив їх разом на весіллях, хрестинах, на випускному у дочки ОСОБА_3 , на день народження брата приходили до школи разом, замовляли клоунів. У 2018 та 2019 роках був у них на «маланку» та «коляду». Він бачив, як батько продовжує користуватися спірним автомобілем з іншими номерними знаками.

19.03.2019 року державним виконавцем Кіцманського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області винесено постанову ВП № 58650398 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 72355,50грн. - грошової компенсації в рахунок рівності часток у майні; 3236,38грн. - витрат зі сплати судового збору, 2485грн. - витрат за проведення експертизи, 18147,50грн. - витрат на професійну правничу допомогу, всього 96224,38 гривень.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.05.2019р., ОСОБА_3 є власником 785/100 часток житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту державного виконавця від 06.05.2019р. ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 , не проживає.

Постановою державного виконавця від 07.05.2019р. ВП № 58650398 оголошено розшук майна боржника ОСОБА_2 за виконавчим листом № 718/184/17.

Згідно повідомлення ТСЦ № 7342 від 09.04.2019р. за ОСОБА_2 зареєстровано п`ять транспортних засобів.

Відповідно до довідки Ставчанської сільської ради від 20.03.2019р. ОСОБА_2 не зареєстрований, але фактично проживає в АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Ставчанської сільської ради від 21.03.2019р. ОСОБА_2 не зареєстрований, але фактично проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту обстеження від 20.03.201р., складеного членами комісії Ставчанської сільської ради, ОСОБА_2 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , у господарстві співмешканки ОСОБА_3

Наданий представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_11 договір позички між ОСОБА_3 та ОСОБА_16 не підтверджує та не спростовує доводи сторін, оскільки для використання транспортного засобу іншою, відмінною від власника, особою не вимагається укладення відповідного договору, оскільки правомірність користування доводиться в такому випадку наявність в свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, а наявність чи відсутність між ОСОБА_3 та ОСОБА_16 зобов`язань, пов`язаних з користуванням транспортного засобу, а також надання оцінки зазначеному договору не є предметом доказування у даній справі.

Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, у способи, передбачені частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1,3,5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-ретьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами (ст.234 ЦК України).

Для фіктивного правочину характерним є те, що сторони відповідно до вимог закону оформлюють укладення договору, не маючи намір створювати реальні правові наслідки. Укладаючи договір його сторони не мають намір на виникнення, зміну, припинення цивільних прав та обов`язків, волевиявлення обох сторін такого правочину не співпадає з їх внутрішньою волею.

Якщо наміру обох сторін договору не виконувати договір не встановлено, то правові підстави для визнання такого договору фіктивним відсутні.

Якщо волевиявлення сторін правочину було спрямовано на припинення права власності у попереднього власника майна та виникнення такого права у нового власника, це відповідає правовій природі договору купівлі-продажу, визнання договору купівлі-продажу недійсним в інтересах особи, яка не є стороною оспорюваного правочину чи колишнім власником майна є неправомірним, і від визнання такого договору недійсним у такої особи не виникає жодних прав на спірне майно.

Таку правову позицію висловив ВС/КЦС у постанові від 23.08.2019р. у справі № 331/8830/15-ц.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Кваліфікуючими ознаками договору купівлі-продажу є передання (продаж) майна продавцем та оплата (прийняття) такого майна покупцем.

Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015р. у справі № 6-197цс14. Аналогічний висновок зазначений в постанові ВС/КЦС від 04.03.2019р. у спрві № 642/4737/16ц.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Разом з ти, суд враховує наступне.

Верховний Суд у постанові від 30.10.2019р. у справі № 683/2694/16-ц зазначив, що сам по собі договір купівлі-продажу вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації ТЗ у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» від 18.11.2015р. № 941, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Як передбачено статтею 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що оспорюваний договір купівлі-продажу було укладено 28.02.2019 року з використанням посередницьких послуг - договору комісії, виконавче провадження за № 58650398 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 96224,38 гривень відкрито 19.03.2019 року.

Судом не встановлено, що було порушено права та законні інтереси позивача ОСОБА_1 безпосередньо при укладенні оспорюваного нею договору та що такі права та інтереси будуть поновленні у результаті изнання договору недійсним.

Встановлення факту проживання однією сім`чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не є предметом розгляду у даній справі.

За оспорюваним договором відбулось настання такого правового наслідку, як перехід права власності від продавця ОСОБА_2 до покупця ОСОБА_3 .

Прагнення позивача ОСОБА_1 задовольнити вимоги по сплаті відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів шляхом звернення стягнення саме на транспортний засіб МЕRСЕDЕS-ВЕNZ SPRINTER 316 CDI, який за рішенням суду переданий у власність ОСОБА_2 , а також встановлення судовим рішенням незаконності дій державного виконавця щодо скасування арешту майна, не являються підставами для визнання оспорюваного договору недійсним.

За вищенаведеного, підстав для задоволення позову не вбачається.

Згідно ч.1, 2 ст.141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі ст.ст. 15, 16, 202, 203, 215, 216, 234, 633, 638, 639, 655 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 141, 223, 259, 263, 264, 265 268, 352, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої виступає адвокат Якобишена Тетяна Дмитрівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля в силу його фіктивності із застосуванням наслідків недійсності правочину - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2019 року.

Суддя: Т.І. Олексюк