Ухвала

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 308/1294/19

провадження № 61-15704ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 25 липня 2019 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО», в особі генерального директора Брунцвик Л. В., про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО», в особі генерального директора Брунцвик Л. В., до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Резванова Інна Дмитрівна, приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Хваста Мар`яна Михайлівна, про повернення нерухомого майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО», в особі генерального директора Брунцвик Л. В., звернулося до суду з указаним позовом.

Разом із позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО», в особі генерального директора Брунцвик Л. В., подано заяву про забезпечення позову, в якій товариство просило накласти арешт та заборону на відчуження на майновий комплекс, що складається з пункту миття автомобілів під літ. «А», загальною площею 374,8 кв. м; адміністративного будинку літ. «ББ'», площею 243,8 кв. м; навісу літ. «В», площею 339,0 кв. м; огорожі позначеної № 1-5; споруди (майданчик) І; споруди (збірник водотоків) II; споруди (збірник водотоків) IIІ, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; накласти арешт та заборону на відчуження на земельну ділянку площею 0,5000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування автостоянки та автомийки вантажного транспорту, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити будь-які дії з перебудови, демонтажу чи знесення будівель та споруд спірного комплексу.

Заява мотивована тим, що 28 січня 2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СКО» випадково стало відомо, що 10 грудня 2018 року в результаті відчуження нерухомого майна, що було предметом іпотеки (іпотекодавець ОСОБА_2 ) за договором від 24 вересня 2018 року, на підставі договорів про задоволення вимог іпотекодержателя ОСОБА_1 набув право власності на комплекс нерухомого майна, що складається з пункту миття автомобілів під літ. «А», загальною площею 374,8 кв. м; адміністративного будинку літ. «ББ'», площею 243,8 кв. м; навісу літ. «В», площею 339,0 кв. м; огорожі позначеної № 1-5; споруди (майданчик) І; споруди (збірник водотоків) II; споруди (збірник водотоків) IIІ, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,5000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування автостоянки та автомийки вантажного транспорту, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки іпотекодавець, в свою чергу, незаконно, як правонаступник стягувача у виконавчому провадженні у справі № 5008/579/2012, набула право власності на вказане нерухоме майно, попередній власник майнового комплексу та земельної ділянки Товариство з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СКО» звертається з позовом до відповідача про витребування майна з незаконного володіння і відновлення права власності. Неправомірне набуття права власності на спірне майно ОСОБА_2 встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили ще до укладення договору іпотеки та оскарженню не підлягають. Відчуження майна, набуття якого відбулося у протиправний спосіб, є незаконним. Оскільки судове провадження стосовно спірного майна вже мало результат встановлення незаконності набуття цього майна ОСОБА_2 , нотаріуси мали усі можливості роз`яснити ОСОБА_2 протиправність та наслідки її дій, а набувачу ОСОБА_1 правові наслідки укладення договору іпотеки щодо цього майна та набуття цього майна і перешкодити вчиненню незаконного укладення договору іпотеки та подальшому відчуженню спірного майна. В першу чергу вказане стосується нотаріуса Хваста М. М., яка посвідчувала набуття спірного майна у виконавчому провадженні та мала всі підстави з`ясувати наявність судового рішення щодо цього майна на час укладення договору іпотеки. Отже, повернення майна у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СКО» може вплинути на права та обов`язки нотаріусів, які посвідчували спірні незаконні правочини.

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалою від 08 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 25 липня 2019 року, заяву задовольнив. Наклав арешт та заборону на відчуження на майновий комплекс, що складається з пункту миття автомобілів під літ. «А», загальною площею 374,8 кв. м; адміністративного будинку літ. «ББ'», площею 243,8 кв. м; навісу літ. «В», площею 339,0 кв. м; огорожі позначеної № 1-5; споруди (майданчик) І; споруди (збірник водотоків) II; споруди (збірник водотоків) IIІ, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Наклав арешт та заборону на відчуження на земельну ділянку площею 0,5000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування автостоянки та автомийки вантажного транспорту, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонив вчиняти будь-які дії з перебудови, демонтажу чи знесення будівель та споруд спірного комплексу.

16 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 25 липня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач може вчинити дії з майном, які ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду. Оскаржувані судові рішення є незаконними, оскільки позбавляють його набутих з дотриманням вимог законодавства прав на вільне володіння майном, яке включає в себе право на розпорядження майном.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи заяву про забезпечення позову, дійшов правильного висновку, що між сторонами існує спір, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову не перешкоджають власнику спірного майна використовувати таке майно за призначенням та отримувати прибутки.

Касаційна скарга не містить аргументів порушення прав заявника оскаржуваними судовими рішеннями. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до їх скасування судом або протягом строків, встановлених статтею 158 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 25 липня 2019 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО», в особі генерального директора Брунцвик Л. В., про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО», в особі генерального директора Брунцвик Л. В., до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Резванова Інна Дмитрівна, приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Хваста Мар`яна Михайлівна, про повернення нерухомого майна з незаконного володіння.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило