г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4130/19
Номер провадження 2/213/1960/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Князєвої Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позовну заяву ОСОБА_1 , законного представника позивача - ОСОБА_2 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «Українська залізниця»,

В С Т А Н О В И В:

Законний представник позивача звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 . 23 серпня 2011 року приблизно о 09 годині 45 хвилин мати позивача - обхідник колії та штучних споруд 3 розряду відокремленого структурного підрозділу «Криворізька дистанція колії» Державного підприємства «Придніпровська залізниця», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Українська залізниця», під час виконання своїх трудових обов`язків внаслідок нещасного випадку померла.

Смерть матері позивача настала внаслідок наїзду на неї рухомого складу (тепловоз ЧМЕ-3 №1058 з групою вагонів у кількості 8 одиниць) під час виконання нею своїх трудових обов`язків на стрілочному переводі №15/17 станції Інгулець.

Зазначені факти підтверджуються актом №1 Форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом» від 20.09.2011 та актом Форми Н-5 «Проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку» від 20.09.2011.

Відповідно до п.6 Акту Форми Н-1 вид події - інші (наїзд рухомого складу).

Відповідно до п.8 Акту Форми Н-1 нещасний випадок стався внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яке належить Відповідачу, а саме: устаткування та рухомий склад залізниці.

Відповідно до п.10 Акту Форми Н-1 нещасний випадок, у результаті якого загинула мати позивача, стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку працівників відповідача, а саме:

1.ОСОБА_5 , обхідник колії та штучних споруд (старша групи) ВСП «Криворізька дистанція колії»:

-перед початком роботи на централізованому стрілочному переводі №15/17 не зв`язалась з черговим по станції за допомогою гучномовного зв`язку та не спитала дозволу починати роботи на стрілочному переводі №15/17, чим порушила вимоги п.2.4 «Інструкції з безпечного ведення робіт при утриманні централізованих стрілочних переводів по Криворізькій дистанції колії» №77, затвердженої наказом начальника Криворізької дирекції залізничних перевезень від 18.05.2011 №282/ДН;

-при роботі на стрілочному переводі не зайняла таке положення, при якому б забезпечувалася добра видимість наближення рухомого складу до стрілочного переводу, чим порушила вимоги п.3.1. «Інструкції з безпечного ведення робіт при утриманні централізованих стрілочних переводів по Криворізькій дистанції колії» №77, затвердженої наказом начальника Криворізької дирекції залізничних перевезень від 18.05.2011 №282/ДН;

-не дбала про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку та здоров`я оточуючих людей при виконанні робіт, чим порушила п.1.5 «Інструкції з охорони праці для обхідників колії та штучних споруд» №58, затвердженої наказом начальника Криворізької дистанції колії від 27.10.2009 №859;

-не охороняла місце виконання робіт, не дала команду ОСОБА_4 про схід з колії на безпечну відстань при наближенні рухомого складу до місця робіт, чим порушила вимоги технологічної карти проведення робіт з очищення та змащування башмаків стрілочних переводів, затвердженої начальником Криворізької дистанції колії 01.12.2010.

2.ОСОБА_6 , складач поїздів станції Інгулець ВСП «Криворізька дирекція залізничних перевезень»:

-при роботі в одну особу проводив маневри поштовхами, а не методом осаджування вагонів, чим порушив п.2.11 «Інструкції про порядок ведення маневрової роботи на станції Інгулець», затвердженої начальником Криворізької дирекції залізничних перевезень 05.03.2009.

3.ОСОБА_7 , чергова по станції Інгулець ВСП «Криворізька дирекція залізничних перевезень»:

-не вжила відповідних заходів щодо виявлення місця проведення робіт обхідниками колії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та не повідомила їх по двосторонньому парковому зв`язку про здійснення маневрової роботи на коліях станції, чим порушила п.п.3.7.4.4 «Посадової інструкції чергового по станції Інгулець», затвердженої начальником станції Інгулець 04.07.2011.

4.ОСОБА_8 , бригадир з поточного утримання й ремонту колії та штучних споруд ВСП «Криворізька дистанція колії»:

-не контролював дотримання робітниками правил виконання робіт, чим порушив п.3.2 «Положення про бригадира з поточного утримання й ремонту колії та штучних споруд» ЦП-0090, затвердженого наказом Укрзалізниці від 26.04.2002 №217-ц;

-не контролював виконання вимоги охорони праці та не забезпечив виконання членами бригади ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вимог техніки безпеки в процесі роботи, чим порушив абзаци 14, 15 відповідно розділу «Завдання та обов`язки» «Трудової інструкції бригадира з поточного утримання й ремонту колії та штучних споруд 15-го околотку», затвердженої начальником Криворізької дистанції колії 08.12.2010;

-не простежив, щоб при виконанні роботи з очищення стрілок групою у складі двох чоловік один з них виконував обов`язки сигналіста і вів спостереження за рухом поїздів, чим порушив вимоги п.2.3.4.10 «Правила безпеки праці під час виконання робіт в колійному господарстві»;

5.ОСОБА_9 , шляховий майстер ВСП «Криворізька дистанція колії»:

-недостатньо контролював дотримання правил охорони праці підлеглими працівниками, чим порушив вимоги абзацу 41 розділу «Завдання та обов`язки» «Посадової інструкції шляхового майстра 15-го околотку», затвердженої начальником Криворізької дистанції колії 15.03.2011.

Внаслідок втрати рідної матері позивачу завдана моральна шкода. Найбільші моральні страждання та переживання позивач перенесла у день смерті матері. Позивач втратила свою матір, яку сильно любила та поважала. Звістка про смерть матері завдала позивачу глибоких моральних та душевних страждань. Внаслідок смерті матері позивач зазнала сильне емоційне та психологічне потрясіння, не може відновити свою душевну рівновагу. Після загибелі матері нормальні життєві зв`язки позивача були знищені, вона постійно відчуває почуття туги та самітності, до теперішнього часу не може оговтатись, перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про матір постійно переслідують її. Перелічені негативні явища викликають переживання, страждання, стрес, депресію.

У зв`язку із чим просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 834600 грн.

Представник відповідача Кравець Є. А. надав відзив на позов. Вважає позовні вимоги необґрунтованими. При цьому суд зазначає, що відзив підписано, серед іншого, ОСОБА_11 , проте строк дії довіреності, виданої на її ім`я, сплинув 03.08.2019.

В обґрунтування заперечення зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди не може бути безмірним, а повинен визначатися з урахуванням положень ч. 3 ст. 23 ЦК України, зокрема з дотриманням принципів розумності та справедливості. Звертає увагу, що спричинення моральної шкоди у спірних правовідносинах не є матеріально-правовою презумпцією і тому позивачем має доводитеся не лише факт спричинення моральної шкоди, а й особливо її розмір. Розмір моральної шкоди вважає необґрунтованим. Зазначає, що позивач, визначаючи суму відшкодування моральної шкоди, не довів заявлений до стягнення розмір моральної шкоди. Зазначена позивачем сума є надмірно завищеною, матеріали справи не містять жодних посилань на належні та допустимі докази завдання моральної шкоди саме в заявленому розмірі. Неспівмірність заявлених вимог з фактичними обставинами також підтверджує факт звернення з позовом зі спливом більше, ніж 8 років після смерті матері.

Крім того, зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач є дочкою ОСОБА_4 в передбачений ЦПК України строк.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 (а.с. 60, 61). При цьому суд враховує, що докази на підтвердження родинних зв`язків позивача та ОСОБА_4 подано з порушенням строку, визначеного ст. 83 ЦПК України, про що також зазначено у відзиві. Разом з тим, суд бере до уваги як доказ копію свідоцтва про укладення шлюбу матері позивача для захисту інтересів ОСОБА_1 , яка визнана судом недієздатною, що відповідає положенням ч. 2 ст. 13 ЦПК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла у віці 43 роки (а.с. 11).

На момент смерті мати позивача працювала обхідником колії та штучних споруд відокремленого структурного підрозділу «Криворізька дистанція колії» Державного підприємства «Придніпровська залізниця».

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 99 ОСОБА_4 померла у травматологічному відділенні 17-ї міської лікарні внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом при виконанні роботи на залізничній станції Інгулець, травмована залізничним транспортом. Безпосередня причина смерті - шок внаслідок травматичної ампутації лівої верхньої та нижньої кінцівок внаслідок травми при зіткненні з залізничним транспортним засобом (а.с. 12-13).

Згідно з актом спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 23.08.2011 о 09 годині 45 хвилин на відокремленому структурному підрозділі «Криворізька дистанція колії» державного підприємства «Придніпровська залізниця» Форми Н-5 від 20.09.2011 комісією у період з 25.09.2011 по 15.08.2011 проведено розслідування групового нещасного випадку, який стався на стрілочному переводі № 15/17 станції Інгулець з двома потерпілими, у тому числі зі смертельним наслідком - один.

Розслідуванням встановлено, що о 09 год. 45 хв. стався наїзд рухомого складу на обхідників колії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на стрілочному переводі № 15/17. О 10 год. 40 хв. ОСОБА_4 померла в лікарні.

Пунктом 4 акту визначено причини настання нещасного випадку.

Технічні та психофізіологічні причини - відсутні.

Організаційні причини:

1. Невиконання вимог інструкції з охорони праці.

Порушено:

-п. п. 2.4, 3.1 «Інструкції з безпечного ведення робіт при утриманні централізованих стрілочних переводів по Криворізькій дистанції колії» №77, затвердженої наказом начальника Криворізької дирекції залізничних перевезень від 18.05.2011 №282/ДН;

-п. 1.5 «Інструкції з охорони праці для обхідників колії та штучних споруд» №58, затвердженої наказом начальника Криворізької дистанції колії від 27.10.2009 №859;

-п. 2.11 «Інструкції про порядок проведення маневрової роботи по станції Інгулець», затвердженої начальником Криворізької дирекції залізничних перевезень 05.03.2009;

-п. 3.2 «Положення про бригадира з поточного утримання й ремонту колії та штучних споруд» ЦП-0090, затвердженого наказом Укрзалізниці від 26.04.2002 №217-Ц;

-абзаци 14, 15 розділу «Завдання та обов`язки» трудової інструкції бригадира з поточного утримання й ремонту колії та штучних споруд 15-го околотку», затвердженої начальником Криворізької дистанції колії 08.12.2010.

2. Порушення технологічного процесу.

Порушено вимоги технологічної карти проведення робіт з очищення та змащування башмаків стрілочних переводів, затвердженої начальником Криворізької дистанції колії 01.12.2010.

3. Невиконання посадових обов`язків.

Порушено п.п.3.7, 4.4 «Посадової інструкції чергового по станції Інгулець», затвердженої начальником станції Інгулець 04.07.2011.

Порушено абзац 2 розділу «Завдання та обов`язки» «Посадової інструкції шляхового майстра 15-го околотку», затвердженої начальником Криворізької дистанції колії 15.03.2011.

Відповідно до п. 6 акту комісія за результатами розслідування дійшла висновку про те, що груповий нещасний випадок з обхідниками колії та штучних споруд вважається пов`язаним з виробництвом. Особами, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, є:

1.ОСОБА_5 , обхідник колії та штучних споруд (старша групи):

-перед початком роботи на централізованому стрілочному переводі №15/17 не зв`язалась з черговим по станції за допомогою гучномовного зв`язку та не спитала дозволу починати роботи на стрілочному переводі №15/17, чим порушила вимоги п.2.4 «Інструкції з безпечного ведення робіт при утриманні централізованих стрілочних переводів по Криворізькій дистанції колії» №77, затвердженої наказом начальника Криворізької дирекції залізничних перевезень від 18.05.2011 №282/ДН;

-при роботі на стрілочному переводі не зайняла таке положення, при якому б забезпечувалася добра видимість наближення рухомого складу до стрілочного переводу, чим порушила вимоги п.3.1. «Інструкції з безпечного ведення робіт при утриманні централізованих стрілочних переводів по Криворізькій дистанції колії» №77, затвердженої наказом начальника Криворізької дирекції залізничних перевезень від 18.05.2011 №282/ДН;

-не дбала про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку та здоров`я оточуючих людей при виконанні робіт, чим порушила п.1.5 «Інструкції з охорони праці для обхідників колії та штучних споруд» №58, затвердженої наказом начальника Криворізької дистанції колії від 27.10.2009 №859;

-не охороняла місце виконання робіт, не дала команду ОСОБА_4 про схід з колії на безпечну відстань при наближенні рухомого складу до місця робіт, чим порушила вимоги технологічної карти проведення робіт з очищення та змащування башмаків стрілочних переводів, затвердженої начальником Криворізької дистанції колії 01.12.2010.

2.ОСОБА_6 , складач поїздів станції Інгулець: при роботі в одну особу проводив маневри поштовхами, а не методом осаджування вагонів, чим порушив п.2.11 «Інструкції про порядок ведення маневрової роботи на станції Інгулець», затвердженої начальником Криворізької дирекції залізничних перевезень 05.03.2009.

3.ОСОБА_7 , чергова по станції Інгулець: не вжила відповідних заходів щодо виявлення місця проведення робіт обхідниками колії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та не повідомила їх по двосторонньому парковому зв`язку про здійснення маневрової роботи на коліях станції, чим порушила п.п.3.7, 4.4 «Посадової інструкції чергового по станції Інгулець», затвердженої начальником станції Інгулець 04.07.2011.

4.ОСОБА_8 , бригадир (звільнений) з поточного утримання й ремонту колії та штучних споруд:

-не контролював дотримання робітниками правил виконання робіт, чим порушив п.3.2 «Положення про бригадира з поточного утримання й ремонту колії та штучних споруд» ЦП-0090, затвердженого наказом Укрзалізниці від 26.04.2002 №217-Ц;

-не контролював виконання вимоги охорони праці та не забезпечив виконання членами бригади ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вимог техніки безпеки в процесі роботи, чим порушив абзаци 14, 15 відповідно розділу «Завдання та обов`язки» трудової інструкції бригадира з поточного утримання й ремонту колії та штучних споруд 15-го околотку, затвердженої начальником Криворізької дистанції колії 08.12.2010;

-не простежив, щоб при виконанні роботи з очищення стрілок групою у складі двох чоловік один з них виконував обов`язки сигналіста і вів спостереження за рухом поїздів, чим порушив вимоги п.2.3.4.10 «Правила безпеки праці під час виконання робіт в колійному господарстві» НПАОП 63.21-1.25-07;

5.ОСОБА_9 , шляховий майстер:

-недостатньо контролював дотримання правил охорони праці підлеглими працівниками, чим порушив вимоги абзацу 41 розділу «Завдання та обов`язки» «Посадової інструкції шляхового майстра 15-го околотку», затвердженої начальником Криворізької дистанції колії 15.03.2011 (а.с. 19-25).

Аналогічні висновки містить акт № 1 про груповий нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, від 20.09.2011 форми Н-1. Згідно з п. 9 смерть ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 06.09.2011 настала від сполученої травми тулуба та кінцівок, яка супроводжувалася травматичною ампутацією лівої верхньої та нижньої кінцівок, лівої молочної залози, чисельними лівобічними переломами ребер та ускладнилася розвитком травматичного шоку, що стало безпосередньо причиною смерті (а. с. 14-18).

Позивачу завдано моральну шкоду, оскільки вона втратила рідну людину - свою матір, залишився без її підтримки, що призвело до виникнення душевного потрясіння, переживання та страждань. Відчуття того, що вона ніколи не побачить матір, постійно її пригнічує, що негативно відображається на психологічному стані. Факт смерті матері беззаперечно свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. При цьому суд враховує, що позивач є особою з інвалідністю з дитинства (а.с. 31), мати все життя піклувалася про неї, опікувалася. Смерть матері завдала позивачу морального потрясіння, оскільки вона залишилися без людини, яка піклувалася про неї. Внаслідок захворювання ОСОБА_1 належить до особливо вразливої категорії осіб, якій притаманний прояв боязкості, пригніченого настрою, заглибленості у власні переживання, наявність страхів, побоювань, виникнення стану безпорадності тощо.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Крім того, суд вважає, що обов`язок відповідача відшкодувати шкоду, завдану у зв`язку зі смертю його працівника при виконанні ним трудових обов`язків, витікає із вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст. 153 КЗпП України, які покладають на роботодавця обов`язок забезпечення безпечних умов праці.

Мати позивача померла у відносно молодому віці. Факт втрати близької людини веде до висновків про наявність моральної шкоди.

Позивач втратив життєві зв`язки з рідною людиною, що є невідновлювальною втратою та спричиняє моральні страждання.

Смерть ОСОБА_4 , яка перебувала в трудових відносинах з відповідачем, настала внаслідок порушення працівниками відповідача законодавства про охорону праці, а тому саме відповідач несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу.

Доводи представника відповідача, викладені у відзиві зводяться до розміру відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки відсутні точні критерії майнового виразу душевного болю.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачам моральних страждань, суттєвість вимушених змін у житті.

При цьому, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 суд враховує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі.

При визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди суд враховує, що право на життя є природним правом, захист якого закріплено як в міжнародних нормативно-правових актах, так і ст. 3 Конституції України, яка проголошує життя людини найвищою соціальною цінністю.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 300000 грн, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що він зазнає у зв`язку зі смертю матері.

Підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 5, 23, 1167, 1168 ЦК, ст. 153 КЗпП України, ст.ст. 13 Закону України "Про охорону праці", ст. ст. 7, 12, 13, 79-81, 141, 247, 258, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , законного представника позивача - ОСОБА_2 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Тверська, 5, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 300000 (триста тисяч) гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в дохід держави судовий збір у сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н. В. Князєва