КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9096/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, ухвалене у складі судді Кошель Л.М. в м. Біла Церква 22 квітня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бліц-Трейд» про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2018 року позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання овердрафту в сумі 246751,03 грн. та судові витрати.

Заявлені вимоги мотивував тим, що 10 квітня 2017 року між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «Торговий дім «Бліц-Трейд» укладено договір про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К1360, за умовами якого позичальнику було відкрито овердрафт в національній валюті України з максимальним лімітом у розмірі 300000 грн. Позичальником порушено умови кредитного договору та не повернуто кредитні кошти в повному обсязі, в зв`язку із чим станом на 18 вересня 2018 року у позичальника існує заборгованість перед банком в сумі 246751,03 грн. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № НІ 3800.

Зменшивши в квітні 2019 року позовні вимоги, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в сумі 18599,95 грн. нарахованих прострочених процентів за договором про надання овердрафту, а також пеню в сумі 33446,43 грн., покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2019 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» 55744,95 грн. заборгованості, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2019 року та відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що захист прав кредитора за його позовом до боржника і поручителя у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього. У зв`язку з цим Білоцерківський міськрайонний суд Київської області зробив неправильний висновок про задоволення позову та необґрунтовано розглянув спір у порядку цивільного судочинства.

Позивач в позовній заяві вказав, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, чим ввів суд в оману. Лише в квітні 2019 року позивач повідомив суд про подачу ним аналогічного позову до Господарського суду Київської області, при тому що первісна позовна заява подана 26 вересня 2018 року.

Вказував, що судом порушені його права як відповідача та не досліджено в повному обсязі обставини справи. 10 квітня 2019 року позивач подав заяву про зміну позовних вимогу, яку він отримав також 10 квітня 2019 року. Перше судове засідання після заочного перегляду справи відбулось 11 квітня 2019 року. Суд ніяким чином не повідомив його про прийняття чи про відмову у прийнятті заяви про зміну позовних вимог, йому не був наданий час для ознайомлення з вказаною заявою. Лише 13 травня 2019 року він отримав рішення, з якого дізнався про результат розгляду справи та про прийняття судом заяви про зміну позовних вимог. Крім того, якщо справа розглядається судом у порядку спрощеного позовного провадження, то позивач вправі змінити предмет або підстави позову не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Оскільки перше судове засідання по справі було 30 листопада 2018 року, позивачем був порушений строк звернення з даною заявою до суду. Крім того, позивач першочергово мав звертатись до позичальника з вимогою про сплату прострочених відсотків та пені, а у випадку невиконання боржником зобов`язань звертатись з письмовою вимогою до поручителя.

Зазначав, що суд обґрунтовував рішення тим, що оскільки розгляд справи господарським судом та виконання судового рішення потребувало певний час, за який зобов`язання із повернення кредитних коштів позичальником та поручителем виконано не було, а заборгованість по відсоткам та пені на суму простроченої заборгованості за період з 11 квітня 2018 року по 04 квітня 2019 року не були предметом розгляду Господарського суду Київської області, пред`явлення позовних вимог АТ «Таскомбанк» до відповідача узгоджується з вимогами закону та умовами вказаних договорів. Однак, з даним твердженням він погодитися не може, оскільки станом на 20 лютого 2019 року заборгованість, стягнута Господарським судом Київської області, виплачена у повному обсязі, позивачем було реалізоване право на стягнення заборгованості. Крім того, судом не було надано йому час для перевірки розрахунку заборгованості та надання заперечень на спростування його правильності.

02 липня 2019 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги як безпідставної та необґрунтованої.

Зазначав, що позивачем обґрунтовано подана позовна заява до ОСОБА_1 за підсудністю та юрисдикцією до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Не погоджувався із доводами відповідача про нібито подачу позову до цього самого відповідача з тим самим предметом з аналогічних підстав, а також про нібито зловживання процесуальними правами. Позивачем було подано два окремі позови про стягнення заборгованості за кредитним договором, перший до Господарського суду Київської області, відповідачем по якому є ТОВ «Торговий дім «Бліц-Трейд», а другий - до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, відповідачем у якому є ОСОБА_1 Обидва позови подані з дотриманням підсудності та юрисдикції вказаних судів. Відносно позову до ТОВ «Торговий дім «Бліц-Трейд» отримано рішення господарського суду, яке вже виконано відповідачем в повному об`ємі. Враховуючи вищевикладене, АТ «Таскомбанк» не подавав аналогічних позовів та жодним чином не зловживав процесуальними правами.

Наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача щодо можливості розгляду справи господарським судом були б обґрунтованими виключно в тому випадку, якщо до суду подається один позов про стягнення заборгованості з позичальника та поручителя одночасно як із солідарних відповідачів. АТ «Таскомбанк» натомість подав два окремих позови до позичальника та поручителя, що не заборонено діючим законодавством.

Відповідачем не наведено жодного обґрунтування щодо порушення судом матеріального або процесуального права, та не наведено жодних заперечень щодо наявності та розміру заборгованості за кредитним договором.

Вказував, що позивачем була подана заява про зменшення позовних вимог до суду у зв`язку з частковим погашенням заборгованості по кредитному договору. Дана заява була подана позивачем 08 квітня 2019 року одразу після того, як позивач дізнався про дату та час першого судового засідання на 11 квітня 2019 року. Після першого судового засідання судом був наданий час відповідачу для надання обґрунтованих заперечень до 22 квітня 2019 року, однак заперечення так і не надійшли.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, 10 квітня 2017 року ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «Торговий дім «Бліц-Трейд» уклали договір про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1360, за умовами якого банк надає позичальнику овердрафт шляхом кредитування рахунку для надання овердрафту, вказаного у п. 2 частини № 1 цього договору та за умови додержання всіх інших умов договору. Овердрафтом є банківська послуга, згідно з якою позичальник має право отримувати від банку кредитні кошти в межах встановленого максимального ліміту (ліміту овердрафту) для здійснення оплати платіжних документів понад залишок коштів на рахунку для надання овердрафту. Строк користування овердрафтом - з 10 квітня 2017 року по 09 квітня 2018 року включно, процентна ставка є фіксованою та складає 27 % річних, максимальний ліміт - 300000 грн. Згідно п. 4.2 договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання позичальником боргових зобов`язань за цим договором банк має право нарахувати та стягнути, а позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка буде діяти на момент такої сплати, від суми несвоєчасно виконаного (невиконаного) платежу за кожний день з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені (несвоєчасне погашення заборгованості), до дати припинення цих обставин (а. с. 13 - 23 т. 1).

10 квітня 2017 року ПАТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 уклали договір поруки № НІ 3800, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ТОВ «Торговий дім «Бліц-Трейд» зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому, на підставі договору про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1360 від 10 квітня 2017 року, що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому (а. с. 30 - 32 т. 1).

Рішенням Господарського суду Київської області від 06 грудня 2018 року у справі № 911/2128/18 за позовом ПАТ «Таскомбанк» до ТОВ «Торговий дім «Бліц-Трейд» про стягнення 246571,03 грн. позов частково задоволено. Стягнуто із відповідача на користь позивача 213818,85 грн. основної заборгованості та судові витрати (а. с. 167 - 169 т. 1).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Филипіва А.М. від 20 лютого 2019 року ВП № 58328941 при примусовому виконанні наказу № 911/2128/18, виданого 09 січня 2019 року про стягнення з ТОВ «Торговий дім «Бліц-Трейд» на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості виконавче провадження закінчено в зв`язку із повним його виконанням (а. с. 183 т. 1).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Задовольняючи позов АТ «Таскомбанк» в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 , уклавши з позивачем договір поруки, взяв на себе зобов`язання за невиконані умови договору ТОВ «Торговий дім «Бліц-Трейд», а тому вимоги позивача про стягнення із відповідача 18599,95 грн. заборгованості по відсоткам та пені на суму простроченої заборгованості за період 11 квітня 2018 року по 04 квітня 2019 року у сумі 33446,43 грн., разом 52046,38 грн. є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Враховуючи, що однією з підстав скасування рішення суду першої інстанції відповідач вказував його незаконність і необґрунтованість, а також ті обставини, що позивач реалізував право на стягнення заборгованості і це не було враховано судом першої інстанції, апеляційний суд зобов`язаний перевірити дані доводи.

Так, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що заборгованість і пеня нараховані позивачем поза межами дії строку договору овердрафту, який сплив 09 квітня 2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, у справі, яка переглядається, вимоги банку про стягнення процентів та пені після 09 квітня 2018 року (дата закінчення строку дії договору овердрафту) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

Суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, однак наведена позиція не була врахована судом першої інстанції при ухваленні рішення.

В зв`язку із цим позовні вимоги про стягнення процентів та пені, нарахованих після 09 квітня 2018 року, є необґрунтованими, а тому судом безпідставно стягнуто дані суми, задовольнивши позовні вимоги.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги про порушення правил предметної юрисдикції, зловживанням позивачем процесуальними правами при поданні декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, подання відповідачем заяви про зменшення позовних вимоги із порушенням вимог ч. ч. 2, 3 ст. 49 ЦПК України, а також ненадання судом часу відповідачу для подання заперечень після надходження заяви про зменшення позовних вимог не знайшли свого підтвердження при перевірці їх обґрунтованості, спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи та відхиляються апеляційним судом.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, із неправильним застосуванням норм матеріального права, відтак не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Вирішуючи по суті позовні вимоги АТ «Таскомбанк» про стягнення заборгованості, апеляційний суд враховує, що оскільки після уточнення позовних вимог позивач просив стягнути із відповідача лише заборгованість по відсоткам і пеню, які стягненню не підлягали, підстави для задоволення позову відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування із прийняттям нової постанови про відмову в позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача за подання апеляційної скарги підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2643 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити Акціонерному товариству «Таскомбанк» в позові до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бліц-Трейд» про стягнення заборгованості.

Стягнути із Акціонерного товариства «Таскомбанк» (м. Київ вул. С. Петлюри 30 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 2643 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді :