Справа № 486/1364/19
Провадження № 2/486/565/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі головуючого - судді Франчук О.Д.,

за участю секретаря - Деменко К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на її утримання у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб до настання сином трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем з 15 липня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вона на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та окрім соціальної допомоги іншого доходу не має. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на її утримання, не надає, хоча є працездатною особою і має таку можливість. В зв`язку з чим просить задовольнити її позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі.

ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.

В своїй заяві від 23 серпня 2019 року відповідач просив суд здійснювати розгляд справи без його участі.

27 серпня 2019 року до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 , в якій вона просила суд здійснювати розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року було відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та змін спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с. 9) сторони з 15 липня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10, 11).

Малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поживають за місцем мешкання своєї матері - ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 8).

ІV. Оцінка суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що позивач, в зв`язку з народженням дитини, батьком якої є відповідач, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, позбавлена можливості працювати, та окрім соціальної допомоги іншого доходу не має. Відповідач надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, що вказує на те, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання відповідача, а тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років підлягають задоволенню.

Що стосується розміру аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд приходить до наступного висновку, за правилами частини першої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, затверджується Кабінетом Міністрів України (Постанова КМУ від 26 лютого 1993 року № 146).

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак нормами діючого сімейного кодексу України чітко визначено стягнення аліментів на дружину у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму не передбачено.

У урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги наявність у відповідача двох малолітніх дітей, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки йогозаробітку (доходу), щомісячно та до досягнення малолітнім ОСОБА_9 трирічного віку.

У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України).

V. Розподіл судових витрат.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 263, 264 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Миколаїв, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Южноукраїнськ Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої: АДРЕСА_3 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2019 року до 24 липня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Миколаїв, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена Дмитрівна Франчук