Справа № 462/7173/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Шморгун Ю.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач у листопаді 2019 року звернувся у суд з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, покликаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2 червня 2007 року і від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак спільне життя у нього з відповідачкою не склалось, так як між ними не було взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на сімейне життя, у зв"язку з чим постійно виникали конфлікти. З 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, чому їх сім`я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. За наведеного просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково зазначила, що подружнє життя у позивача з відповідачкою не склалося, з 2015 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, позивач втратив до відповідачки хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій позов визнає та просить розірвати шлюб між нею та позивачем, а також розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 26 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2 червня 2007 року і від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами довгий час не має взаєморозуміння, виникали сварки, з 2015 року вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та що збереження шлюбу суперечить інтересам, як позивача, так і відповідачки.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже довгий час, втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , укладений 2 червня 2007 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1202.

Після розірвання шлюбу присвоїти ОСОБА_3 дівоче прізвище « ОСОБА_6 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 28.12.2019 року.

Суддя: