Справа № 369/3274/19
Провадження №4-с/369/66/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», боржник ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються, головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Міщенко Лариса Миколаївна, про визнання протиправними та скасування постанови головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Заявник Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», боржник ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються, головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Міщенко Лариса Миколаївна, звернувся до суду із скаргою про визнання протиправними та скасування постанови головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни та зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 21 грудня 2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 2-2402/12, яким суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» кошти в сумі 612238,93 грн. та судовий збір в розмірі 3326,30 грн., а всього-615 565 грн. 23 коп..

28 травня 2013 року державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38350489 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2402/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі 615 565 грн. 23 коп..

Відповідно до інформації з АСВП про виконавче провадження № 38350489, 10 липня 2014 року було затримано належний боржнику автомобіль ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , та передано на відповідальне збереження ОСОБА_2 -власнику автомобіля за довіреністю.

Жодних інших дій, направлених на опис та реалізацію вищезазначеного майна боржника Києво-Святошинським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області здійснено не було.

12 грудня 2018 року, незважаючи на той факт, що майно боржника було розшукане, але не передане на реалізацію, головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Міщенко Л.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник-фізична особа чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювалися поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

З огляду на викладене, винесення головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Міщенко Л.М. постанови про повернення виконавчого документа стягувачу за наявності розшукуваного, але нереалізованого майна боржника, є грубим порушенням законодавства України, а саме частини першої ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»..

Окрім того, на думку стягувача, вищезазначена постанова головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Міщенко Л.М. про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з тим, що підставою для її винесення було те, що фізична особа чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку-фактично не відповідає дійсності.

Враховуючи викладене, представник Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» просив скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Міщенко Л.М. про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням № 38350489 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2402/12, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 21 грудня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в загальному розмірі 615 565 грн. 23 коп., та зобов`язати головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. поновити виконавче провадження № 38350489 та вжити заходів з примусового виконання виконавчого листа № 2-2402/12, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 21 грудня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в загальному розмірі 615 565 грн. 23 коп..

У судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання боржник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини скарги, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що скаргапідлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 21 грудня 2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 2-2402/12, яким суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» кошти в сумі 612238,93 грн. та судовий збір в розмірі 3326,30 грн., а всього-615 565 грн. 23 коп..

28 травня 2013 року державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38350489 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2402/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі 615 565 грн. 23 коп..

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. від 12 грудня 2018 року було повернуто стягувачу виконавчий документ-виконавчий лист № 2-24-2, виданий 21 грудня 2012 року Києво-Святошинським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» боргу в сумі 615565,23 грн., у зв`язку з тим, що транспортні засоби боржника не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Як зазначив заявник Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», відповідно до інформації з АСВП про виконавче провадження № 38350489, 10 липня 2014 року було затримано належний боржнику автомобіль ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , та передано на відповідальне збереження ОСОБА_2 -власнику автомобіля за довіреністю. Жодних інших дій, направлених на опис та реалізацію вищезазначеного майна боржника, Києво-Святошинським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області здійснено не було.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, з послідуючими змінами та доповненнями, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник-фізична особа чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 129 Конституції України закріплено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Слід зазначити, що в матеріалах скарги відсутні докази того, що головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. в повній мірі вчинялись виконавчі дії, спрямовані на реальне виконання рішення суду.

В самій постанові від 12 грудня 2018 року головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. посилається на вимоги п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», однак відсутні докази того, що державним виконавцем були здійснені на виконання цього Закону всі необхідні заходи.

Тому суд вважає, що постанова головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. від 12 грудня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу винесена передчасно, оскільки головним державним виконавцем відповідно до обсягу його повноважень не вжито всіх можливих заходів щодо виконання боржником рішення суду.

Оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку, що заявником Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» доведено і надано суду докази про порушення його права при зверненні до суду з даною скаргою, а тому скарга підлягає задоволенню частково, і слід скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Міщенко Л.М. про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням № 38350489 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2402/12, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 21 грудня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в загальному розмірі 615 565 грн. 23 коп..

Заявник у скарзі також просив зобов`язати головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. поновити виконавче провадження № 38350489 та вжити заходів з примусового виконання виконавчого листа № 2-2402/12, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 21 грудня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в загальному розмірі 615 565 грн. 23 коп..

Виходячи з норм чинного законодавства України у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб, до вчинення тих дій, які згідно із Законом №606-ХІV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (Постанова Пленуму Верховного суду України, від 26.12.2003, №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»).

З огляду на викладене, заявлені заявником вимоги в скарзі про зобов`язання головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. поновити виконавче провадження № 38350489 та вжити заходів з примусового виконання виконавчого листа № 2-2402/12, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 21 грудня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в загальному розмірі 615 565 грн. 23 коп. не підлягають задоволенню, оскільки прийняття відповідних постанов в межах виконавчого провадження відноситься до виключної компетенції державного виконавця, якому надані такі повноваження відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», і тому у суду відсутні підстави для зобов`язання державного виконавця прийняти відповідне рішення.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 5, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 5, 12, 81, 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», боржник ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються, головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Міщенко Лариса Миколаївна, про визнання протиправними та скасування постанови головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Міщенко Л.М. про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням № 38350489 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2402/12, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 21 грудня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в загальному розмірі 615 565 грн. 23 коп..

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ковальчук Л.М.