Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Феленко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Відродження» в особі керівника Теліпка Дмитра Олексійовича, треті особи: Магдалинівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Відродження» про розірвання договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації та витребування земельної ділянки.

Позивач з урахуванням уточненої позовної заяви від 15.10.2019 року посилається, на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,23 га, кадастровий номер :01:001:0284, що розташована на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Вказана земельна ділянка перейшла у власність позивача в порядку спадкування після батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між ОСОБА_4 (орендодавцем) та ТОВ «АФ«Відродження» (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 15 років, починаючи з дати його державної реєстрації в реєстраційному відділі Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області. Даний договір зареєстровано 28.12.2012 року.

У п. 3 «Інші умови» оспорюваного договору зазначено, що в разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи Договір оренди земельної ділянки зберігає чинність для нового власника і повинен бути переукладений відповідно до вимог чинного законодавства.

Після смерті батька, позивач неодноразово зверталася до ОСОБА_5 , який зазначений у спірному договорі оренди як директор товариства з вимогою розірвати договір, оскільки його умови не виконуються, а саме, що договір не переукладений, а батько помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , але їй відповіли, що договір автоматично переукладений.

У зв`язку з порушенням умов договору, позивач звернулася до суду з даним позовом, просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки, скасувати його державну реєстрацію, витребувати земельну ділянку та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представником позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що умови договору виконуються в повному обсязі, як померлий орендодавець, так і його спадкоємиця, позивач по справі отримували орендну плату. Крім того, представник відповідача зазначив, що товариством на адресу позивача направлявся лист із повідомленням про переукладення договору оренди з новим власником.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судовому засіданні прохала ухвалити судове рішення у відповідності до вимог законодавства.

Представник третьої особи - Магдалинівської районної державної адміністрація Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про оренду землі» зі змінами станом на момент укладення договору, який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, а також нормами Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Відродження» укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,23 га, кадастровий номер :01:001:0284, що розташована на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, строком на 15 років починаючи з дати його державної реєстрації в реєстраційному відділі Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області. 28 грудня 2012 року даний договір зареєстрований в реєстраційному відділі Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області (а. с. 8-12).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 23).

Так, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 158924214 від 11.03.2019 року, позивачеві належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 6,23 га, кадастровий номер :01:001:0284 (а. с. 20).

Пунктом 3 «Інші умови» оспорюваного договору визначено, що в разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи Договір оренди земельної ділянки зберігає чинність для нового власника і повинен бути переукладений відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно до ст. 90 Земельного Кодексу України, яка регламентує права власників земельних ділянок власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Статтею 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У відповідності до ч. 1, 3, 4 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням:

кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;

найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;

місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;

платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Повідомлення про перехід права власності від держави до територіальної громади або навпаки підлягає опублікуванню у друкованих засобах масової інформації місцевої сфери розповсюдження із зазначенням кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки.

За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки.

Стаття 141 Земельного кодексу України передбачає, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини;

ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Так, відповідно до тлумачень ст. 651 ЦК України однією із підстав зміни або розірвання договору є істотне порушення договору другою стороною. Істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору, при цьому сторона, яка ставить питання про розірвання чи зміну договору, має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною.

Позивач як у своєму позові так і представник позивача в судовому засіданні не вказують на істотне та систематичне порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, та відповідно до ст. 81 ЦПК України належних та допустимих доказів суду на підтвердження вказаних обставин не надали, в той час як в судовому засіданні представником відповідача доведено факт виплати орендної плати орендодавцям, як однієї з істотних умов договору.

При цьому суд також враховує і те, що пункт оспорюваного договору стосовно порядку розірвання договору оренди узгоджується із вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, де вказано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних спірних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суду не надано об`єктивних доказів, що відповідачем істотно та систематично порушується договір, а також не доведено той факт, що неукладення договору оренди відповідачем із новим власником істотно порушує умови договору укладеного з померлим ОСОБА_4 , виходячи з обставин того, що до позивача перейшли права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки, згідно ст. 148-1 ЗК України.

Судом в судовому засіданні не встановлено істотних та систематичних порушень відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови в розірванні договору оренди земельної ділянки, скасуванні державної реєстрації та витребуванні земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Відродження» в особі керівника Теліпка Дмитра Олексійовича, треті особи: Магдалинівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 грудня 2019 року.

Суддя Т.А.Ковальчук