02.09.2019 227/2938/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді -Левченко А.М.,

за участі секретаря судового засідання -Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами:

ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Після придбання ним квартири, відповідачі по справі не знялись з реєстрації добровільно, що підтверджується домовою книгою для прописки громадян, які мешкають в квартирі АДРЕСА_1 . Відповідачі не є моїми родичами. При оформленні договору купівлі - продажу квартири зі сторони продавця ОСОБА_2 була представник за довіреністю ОСОБА_4 , яка повідомила, що відповідачі проживають на території Російської Федерації вже довгий час.

Позбавлення права користування житлом необхідно для подальшого зняття відповідачів з реєстрації місця проживання, оскільки реєстрація в його приватній власності створює для нього певні незручності. У зв`язку з реєстрацією відповідачів, він несе певні додаткові витрати при сплаті комунальних послуг за вивезення твердих побутових відходів, послуг з водопостачання та водовідведення.

На підставі чого просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.07.2019 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Відповідач відзив на позов до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі продажу квартири від 25.06.2019 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №171688185 від 25.06.2019 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . (а.с.8-10).

Відповідно до довідок відділу Добропільської міської ради Донецької області № 16-19/733 та №16-19/734 від 18.07.2019 р., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.17,18).

Відповідно до акту від 29.08.2019 року виданого ПП «Добропільська Ремонтно -Експлуатаційна служба «Південний», вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з червня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , не мешкають.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ст.391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст.156, ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із власником і ведуть з ним спільне господарство.

Як встановлено судом, відповідачі по справі не є членами сім`ї власника квартири і не перебуває з власником квартири у сімейних відносинах.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Разом з тим, беручи до уваги те, що відповідачі не є членами сім`ї позивача, суд вважає, що належним способом захисту позивача у даному спорі буде усунення перешкод у користуванні власністю у порядку ст. 391 ЦК України шляхом зняття відповідачів з реєстрації за вказаною адресою.

Необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Так, власник житла має право вимагати визнання члена сім`ї попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям з реєстрації.

Беручи до уваги, що відповідачі, які не є членами сім`ї позивача, зареєстровані у належній позивачу квартирі, однак не проживають у ній без поважних причин понад встановлені строки, чим створюють позивачу перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,76-80, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст.317,319, 321 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

- відповідачі - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Повне судове рішення складено 02.09.2019 року.

Суддя А.М. Левченко

02.09.2019