БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1563/18
Провадження № 6/497/22/19
УХВАЛА

22.08.2019 Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград подання старшого державного виконавца відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міогла Сергія Михайловича про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2019 р. старший державний виконавець Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міогло С.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боржником зобов`язань за виконавчим листом, в обгрунтування вимог посилаючись на те, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні ВП№58221827 - щодо виконання рішення суду за виконавчим листом №497/1563/18, який був виданий 29.12.2018 року Болградським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користьФОП ОСОБА_2 боргу у сумі 60855,33 грн.

Боржник ОСОБА_1 до суду не з`явився. Представник Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не прибув, подав заяву, якою підтримав подання та просив розглянути справу за його відсутністю.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) (далі Закон) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Цим Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише в разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. За переконанням суду обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, в розумінні положення ст.10 ЦПК України, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання, який може бути підтвердженим відомостями про сповіщення належним чином боржника про наявність виконавчого провадження стосовно нього. Окрім того, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки України ОСОБА_1 за кордон, державний виконавець не надав доказів того, що боржник взагалі має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно бажає та має реальну можливість виїхати за межі України. Також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сповіщення боржника належним чином про відкриття виконавчого провадження та про суми заборгованості.

Також у суду відсутні відомості про повідомлення державним виконавцем боржника ОСОБА_1 щодо направлення до суду відносно нього подання про обмеження його у праві виїзду за кордон, у з`вязку з чим суд вважає подання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст.441 ЦПК України, судом постановлюється ухвала.

При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження у праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись СТ.33 Конституції України, ст.441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавца відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міогла Сергія Михайловича про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання його копії шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду через місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску й з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.261 ЦПК України.

Суддя А.В. Кравцова