Справа №751/5975/19
Провадження №2/751/1316/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

з участю секретаря судових засідань Михайлової І.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14.06.2014 у Наумівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 06. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалось. В сім`ї часто виникали сварки і суперечки з суттєво важливих питань. Погляди на життя сторін не є сумісними та кардинально протилежними. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе. З таких обставин просить розірвати шлюб. Вказує на те, що примирення між ним та відповідачем неможливе.

Ухвалою судді від 16.09.2019 провадження по справі відкрито в загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 04.11.2019 прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей до спільного розгляду з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які від дня свого народження проживають з матір`ю та за якими вона здійснює належний догляд та піклування. В літку 2019 року між сторонами почали виникати конфлікти. В подальшому, на початку серпня 2019 року відповідач обманом забрав дітей та відвіз їх до своєї матері в м. Корюківку та забрав у неї ключі від квартири, в якій вони проживали в місті Чернігові. Вона залишилася без речей та засобів до існування в чужому місті та змушена була позичати кошти та проживати на орендованій квартирі. Після таких дій відповідача вона зверталася до правоохоронних органів, де їй було повідомлено про необхідність вирішення спору в цивільному судовому порядку. Натомість відповідач, незважаючи на малолітній вік дітей, їх постійне знаходження виключно з матір`ю протягом усього їх життя, не давав жодного разу зустрічатися з ними майже протягом півтора місяці. На її переконання, це травмує маленьких дітей. І тільки скориставшись тією обставиною, що відповідача не було дома, а діти знаходилися з абсолютно чужими людьми, забрала їх, та тимчасово вимушена проживати у батьків. Щодо розірвання шлюбу не заперечила.

21.11.2019 представником відповідача за зустрічним позовом було подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому ОСОБА_1 вказав на те, що власник квартири, за якою зареєстрована ОСОБА_2 разом з їх неповнолітніми дітьми, заперечує проти подальшого проживання та визначення проживання судом дітей разом з ОСОБА_2 за місцем її власності.

До початку підготовчого судового засідання представник позивача за первісним позовом надала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, первісний позов підтримує, проти зустрічного позовну не заперечує.

До початку підготовчого судового засідання представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом надав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, первісний позов визнає повністю, наполягає на задоволенні зустрічного позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи наявність заяв сторін про визнання як первісного так і зустрічного позовів, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками якого винести рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.06.2014 у Наумівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 06 ( а.с. 4).

Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 5, 6).

Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача за первісним позовом на примирення та згоду відповідача за первісним позовом на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення у даній справі.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей з матір`ю суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Вказаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до довідки ОСББ «Незалежність-78» № 44 від 20.08.2019 позивач разом з неповнолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 45).

Як вбачається з акту депутатського обстеження від 05.09.2019, ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 в будинку батьків ОСОБА_2 В приміщенні обладнана дитяча кімната, де є необхідні меблі, одяг, іграшки. В будинку є всі умови для комфортного проживання дітей ( а.с. 51).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 характеризується виключно з позитивної сторони як за місцем реєстрації (а.с. 50) та місцем фактичного проживання ( а.с. 56), так і за місцем роботи, є директором Наумівського Будинку народних традицій і дозвілля ( а.с. 46), до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває ( а.с. 57,58), на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( а.с. 57-58).

Відповідно до протоколу індивідуальної психологічної діагностики від 06.09.2019 психічний розвиток ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідає віковим нормам, до матері ставиться з теплом, повагою, має з нею тісний емоційний зв`язок, вважає її значущою, демонструє, що бачить її як таку, що задовольняє його потребу в ласці, любові та визнанні ( а.с. 59).

Згідно довідки від 18.09.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідував заняття з комплексного розвитку та цікавої фізкультури для хлопчиків у центрі дитячого розвитку «Дочки-Синочки»; дитину завжди приводила матір ( а.с. 49).

Відповідно до довідки ДНЗ «Малятко Апостолівської міської ради від 20.08.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідував молодшу групу в ДНЗ з 03.07.2019 по 24.07.2019; мати приводила та забирала дитину із садочка, відвідувала батьківські збори, була головою батьківського комітету ( а.с. 44).

Як вбачається з висновку про результати перевірки за зверненням ОСОБА_2 . ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 19.08.2019, ОСОБА_2 зверталась 07.08.2019 до чергової частини відділу поліції з проханням прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1 , який забрав дітей до себе до додому в м. Корюківка ( а.с. 42).

Відповідно до нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 адресованої ОСОБА_1 від 06.09.2019, ОСОБА_2 повідомляє, що її діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з нею у будинку її батьків за адресою: АДРЕСА_2 ; не заперечує проти участі у вихованні дітей, їх відвідуванні та вихованні ( а.с. 54).

Приймаючи до уваги вище викладені обставини, вік дітей, враховуючи, що молодшій дитині ОСОБА_5 на момент розгляду справи виповнилось лише 2 роки, а також згоду відповідача за зустрічним позовом на визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю, суд приходить до висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 354-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.06.2014 у Наумівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 06 - розірвати.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з матір`ю - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та здійснення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набуває чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 14.12.2019.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий - суддя І. В. Цибенко