Номер провадження: 22-ц/813/5594/19
Номер справи місцевого суду: 520/6626/15-ц
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І. отримавши у порядку автоматизованого розподілу апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2015 року ПАТ «Альфа Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси із позовною заявою та просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 05-01-16/1061 від 09.11.2005 року в розмірі 1235855,38 грн, та стягнути з відповідачів на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.11.2005 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - правонаступником щодо прав та обов`язків якого є ПАТ «Альфа Банк» - та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 05-01-16/1061, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 55000,00 дол. США, а вона зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. У забезпечення виконання зобов`язань відповідачем перед позивачем за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 05-01-16/1063 від 09.11.2005 року. Відповідачі не виконують свої зобов`язання з повернення боргу, що і стало підставою для звернення з позовом (т.1, а.с.1-3).

10 липня 2015 року ОСОБА_1 представник ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою та просить суд визнати договір поруки № 05-0116/1063 від 09 листопада 2005 року укладеного між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_3 , припиненим з моменту зміни умов основного договору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 17.12.2012 року було збільшено процентну ставку за користування кредитом, проте ні позивач за зустрічним позовом, ні відповідач-1 не отримували повідомлення Банку про підвищення відсоткової ставки, таким чином, було порушено п.5.4. Договору поруки, відповідно до якого будь-які зміни та доповнення до договору приймаються за взаємною згодою сторін, укладаються в письмовій формі, шляхом укладення договору про внесення змін і доповнень та є невід`ємною частиною даного договору. У зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги (т.1, а.с.75-78).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2018 року вирішено позовну заяву ПАТ «Альфа Банк» про стягнення заборгованості задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 09.11.2005 року у розмірі 1235855,00 грн та судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим задовольнити повністю. Визнати припиненим договір поруки № 05-01-16/1061 від 09.11.2005 року та стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі 121,80 грн (т.2, а.с.182-184).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, та просив суд скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки, по-перше, судом не взято до уваги, що надані до позовної заяви додатки у вигляді ксерокопій різних документів не відповідають нормам пунктів 3,5 ч. 3 ст. 175, адже неналежним чином оформленні та засвідчені; по-друге, судом не враховано, що розрахунок суми заборгованості не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог позивача; по-третє, в матеріалах справи відсутні документи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, а саме первинні меморіальні і касові документи щодо видачі та погашення сум кредиту та відсотків, договори на відкриття та обслуговування рахунків і виписка руху грошових коштів по рахунках і по інших рахунках відкритим банком для проведення нарахувань і зарахування погашення основної суми кредиту і нарахованих відсотків, документальне підтвердження узгодження сторін про зміну процентної стави, первинні платіжні документи, та які також були зазначенні в повідомленні № 2342/2343 від 18.07.2016 року про неможливість дачі висновку судово-економічної експертизи по даній цивільній справі; Також апелянт стверджує, що суд першої інстанції не звернув уваги на розбіжності відносно номерів рахунків в примірниках текстів кредитних договорів наданих позивачем і відповідачем-1 та вказаних у довідці про рух коштів. Крім того, апелянт також просила суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду зазначаючи, що під час проголошення оскаржуваного рішення відповідач та її представник були відсутні в залі судового засідання, копію оскаржуваного рішення було отримано апелянтом лише 02 квітня 2019 року (т.2, а.с.190-206).

Ухвалою Одеського апеляційного суду (суддя Дрішлюк А.І.) від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2018 року було залишено без руху з мотивів несплати судового збору.

Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху була направлена апелянту, однак конверт з вказаною ухвалою повернувся до апеляційного суду. З метою належного повідомлення апелянта про залишення його апеляційної скарги без руху апеляційним судом повторно було направлено копії відповідної ухвали апелянту, однак конверт вдруге повернувся до апеляційного суду з відміткою про закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Таким чином, оскільки станом на 27 грудня 2019 року недоліки апеляційної скарги не були усунуті, зважаючи на те, що в апелянта та його представника було достатньо часу для усунення недоліків апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає апеляційну скаргу неподаною та повертає апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 353, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2018 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк