Справа № 203/1696/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 серпня 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Казака С.Ю.,

при секретарі Дикаленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що сторони з 30 січня 1987 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалося, і вони з 1997 року проживають окремо, спільного з того ж часу господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, причиною чого стали різні життєві погляди подружжя, зникнення у подружжя почуття взаєморозуміння, поваги один до одного, що унеможливило спільне подружнє життя сторін. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позивач наполягає на задоволенні позову, заперечень проти розгляду справи в заочному порядку не висловлює, її прізвище просить не змінювати. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем суду відзив на позовну заяву не подано, суд вважає за можливе у відповідності до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України здійснити розгляд справи за відсутності сторін в заочному порядку, а також без фіксування судового засіданні у відповідності до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 30 січня 1987 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом ЗАГСу м. Дніпропетровська за актовим записом №88, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 30 січня 1987 року (а.с.9).

Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають.

Крім того, як встановлено судом з наявних матеріалів справи у відповідності до ст.82 ЦПК України, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені ще 1997 року і більше не відновлювались, з того ж часу подружжя не підтримує достатньо тісних стосунків, проживає окремо, спільного господарства не веде. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння, поваги один до одного, різні інтереси і погляди на обов`язки подружжя в сім`ї, що негативно впливало на шлюбні відносини, зробивши шлюб в кінцевому рахунку неможливим.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України.

Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення.

Положеннями ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється і на підставі шлюбу.

Нормами ст.ст.24, 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.104 СК України підставою для припинення шлюбу є його розірвання.

За змістом ст.ст.105, 106, 110 СК України вказана вище форма припинення шлюбу у випадку відсутності у подружжя спільних неповнолітніх дітей та за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу можлива за позовною заявою одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду, яким задоволено позов про розірвання шлюбу і яке набрало законної сили, засвідчує факт розірвання шлюбу.

У відповідності до норми ст.112 СК України з метою встановлення наявності підстав для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги ту обставину, що подружжя стосунки не підтримує, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені вже тривалий час та більше не відновлювались, сторони проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, спільних неповнолітніх дітей сторони не мають, зважаючи на інтереси кожного з подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивачем в тексті її заяви про розгляд справи за її відсутності і підтримання позовних вимог висловлено намір не змінювати своє теперішнє прізвище на дошлюбне, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, ст.ст.10, 294 ЦПК України прізвище позивача, змінене нею при реєстрації шлюбу з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити незмінним « ОСОБА_3 ».

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, які складаються зі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 768,4 гривень (а.с.1), керуючись положеннями ст.ст.133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою при зверненні до суду судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,4 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 24, 56, 104-106, 110, 112, 113, 115 СК України, ст.ст.4-7, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 211, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282, 289, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (останні відомі адреси місця проживання: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ), зареєстрований 30 січня 1987 року Жовтневим відділом ЗАГСу м. Дніпропетровська за актовим записом №88, розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 , яке було змінено нею під час укладення шлюбу, після розірвання шлюбу залишити без змін « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (останні відомі адреси місця проживання: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 768,4 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне заочне рішення суду складено 22 серпня 2019 року.

Суддя С.Ю. Казак