КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/7085/19 головуючий у І інстанції: Шевченко Т.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сержанюка А.С., Сушко Л.П.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Вавдійчик Анжеліки Сергіївни, Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк».

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася із вищевказаною скаргою яку обгрунтовувала тим, що у провадженні Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження ВП № 54943342, до складу якого входять:

- виконавчий лист виданий 28 січня 2011 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості у сумі 662 702,33 грн.,

- виконавчий лист виданий 28 липня 2011 року Голосіївським районним судом м. Києва, про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, у провадженні Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості у сумі 16 375,12 грн.

28 січня 2019 року проведено електроні торги з реалізації двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_1 на праві приватної власності. Згідно протоколу проведення електродних торгів ДП «Сетан» переможцем визнано ОСОБА_2 , майно придбане за ціною 828 000 грн. Майно, яке перебувало в іпотеці та на яке звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, було реалізовано на електронних торгах в рамках виконавчого провадження.

Заявник вважає, що рішення суду виконано, а саме звернуто стягнення на предмет іпотеки (реалізовано майно за суму, що складає 828 00,00 грн., в той час як сума заборгованості перед банком складає 677 257,45 грн.), а тому державний виконавець повинен був закінчити зведене виконавче провадження.

Заявник просив:

- визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вавдійчик А.С. щодо невинесення постанови про закінчення зведеного виконавчого провадження № 5493342,

- зобов`язати старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вавдійчик А.С. винести постанову про закінчення зведеного виконавчого провадження № 5493342.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року відмовлено в задоволенні скарги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права.

Зазначає, що місцевий суд не звернув уваги на ту обставину, що державний виконавець не закінчив виконавче провадження після виконання рішення суду в повному обсязі, що вказує на його незаконну бездіяльність.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ПАТ АБ «Укргазбанк» зауважує, що в результаті продажу предмету іпотеки заборгованість була погашена частково, а тому підстав для закриття виконавчого провадження не вбачається.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 та представник ПАТ АБ «Укргазбанк» підтвердили своїх позиції. Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Відмовляючи в задоволенні скарги, місцевий суд виходив з того, що державний виконавець діє у межах ЗУ «Про виконавче провадження», та з його боку прав заявника порушено не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 квітня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2011 року, задоволено позов ПАТ АБ "Укргазбанк".

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість в сумі 83 608,03 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ, відповідно до якого 100 доларів США становить 792,63 грн., 662 702,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" штрафні санкції в сумі 14 555,12 грн., судовий збір в розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн, а всього 16 375,12 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 101-Ф/07 від 30.05.2007 р. звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до договору іпотеки від 30.05.2007р. без оформлення заставної, який є невід`ємною частиною кредитного договору, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28 жовтня 1992 р., зареєстрованого на товарній будівельно-паливній біржі «Українська біржа», зареєстрованого в реєстрі № 3/991-630 та зареєстрованого в Київському міському БТІ 120 грудня 1992 за реєстраційним № 31490.

На підставі вказаного судового рішення 28 липня 2011 року були видані три виконавчі листи.

Постановою від 16 березня 2016 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 50487413 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2384/2010, виданого 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу в сумі 83 608,03 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ, відповідно до якого 100 доларів США становить 792,63 грн., 662702 грн.33 коп.

Постановою від 11 липня 2016 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 51613675 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2384/10, виданого 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки двохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 , відповідно до договору іпотеки від 30.05.2007р. без оформлення заставної, який є невід`ємною частиною кредитного договору, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28 жовтня 1992 р., зареєстрованого на товарній будівельно-паливній біржі «Українська біржа», зареєстрованого в реєстрі № 3/991-630 та зареєстрованого в Київському міському БТІ 120 грудня 1992 за реєстраційним № 31490.(а.с. 4)

Постановою від 18 жовтня 2017 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві об`єднано виконавчі провадження № 50487413 та № 51613675 у зведене виконавче провадження № 54943342.

У провадженні Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження ВП № 50567410 з примусового виконання виконавчого листа № 23-2384/10, виданого 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості у сумі 16 375,12 грн. (а.с. 15)

Встановлено, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП № 51613675 описано та арештовано предмет іпотеки, яке в подальшому передано на реалізацію до ДП "Сетам". 28.01.2019 р. предмет іпотеки продано з публічних торгів.

Кошти від продажу предмету іпотеки в сумі 714 636,37 грн. згідно платіжного доручення № 5947-2Q016/557 від 22.02.2019 р. були перераховані Державною казначейською службою України з районного відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві на рахунок 2909030.980 в АБ "Укргазбанк".

Отримані 26 лютого 2019 року кошти були зараховані банком на погашення заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору в сумі 26 477,17 дол. США наступним чином: погашення прострочених відсотків 5 733,20 дол. США, погашення простроченого кредиту 20 743,97 дол. США. Залишок заборгованості згідно рішення суду по кредиту та процентам складає 57 130,86 дол. США. Крім того, не погашеним залишилась заборгованість по штрафним санкціям та судовим витратам в сумі 16 375,12 грн.

В результаті продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів, заборгованість боржника була погашена частково закінчено виконавче провадження ВП № 51613675, відкрите при примусовому виконання виконавчого листа про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

За положеннями ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За приписами ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Обов`язковість судових рішень визначена і ст. 18 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19 лютого 2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Примусове виконання рішень судів та інших органів здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи (у тому числі державні виконавці) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Місцевий суд вірно зазначив, що відповідно до п. 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою та виконання за виконавчим листом повинне було здійснюватися в іноземній валюті.

Згідно з ч. 1 с. 44 Закону України «Про виконавче провадження» органи державної виконавчої служби мають рахунку в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження`визначено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу.

Державний виконавець зобов`язаний під час примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, керуватися положеннями вищевказаної статті, оскільки між стягувачем та боржником існувало валютне грошове зобов`язання і заборгованість за кредитним договором була стягнута в валюті зобов`язання, а додатково приведена стягнута сума в українській гривні за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення.

Доводи апелянта, щодо стягнення з нього заборгованості в національній валюті не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції було вірно встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 квітня 2010 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість в сумі 83 608,03 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ - 662 702,33 грн.

З огляду на вищенаведене, погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу.

А відтак доводи в частині виконання рішення суду в повному обсязі не заслуговують на увагу, оскільки державний виконавець діє у межах Закону України«Про виконавче провадження», а рішення суду за наслідками продажу предмету іпотеки виконано частково, а тому підстави для закриття зведеного виконавчого провадження відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті, чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: