Справа № 308/3862/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

секретаря Боти О.І.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 13 жовтня 2007 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилася діти: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти потребують матеріального забезпечення, яке відповідач ухиляється надавати в добровільному порядку. Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 грн. на кожну дитину.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до рішення Ужгородського міськройонного суду Закарпатської області №308/2669/18 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУ територіального управління юстиції у Закарпатській області від 16.07.2008 та 29.06.2016, у шлюбі народилися діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Довідкою про склад сім`ї встановлено, що діти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , нею утримуються.

Відповідно до характеристики учня ОСОБА_5 та довідки на ОСОБА_6 , ОСОБА_2 не відвідує навчальні заклади, в яких його діти навчаються.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 є неналежним: він є інвалідом ІІІ групи, переніс операцію, має непогашену заборгованість за розпискою та за кредитним договором.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 цієї статті регламентовано, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

В позовній заяві ОСОБА_1 констатує факт отримання від відповідача коштів в останнє у серпні 2018 року та вжиття нею заходів щодо одержання аліментів, при цьому позивачка не надала суду доказів вживання заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та доказів ухилення відповідача від сплати і тому у задовленні позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час слід відмовити.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 3000 грн. підлягає до задоволення частково, а саме суд, враховуючи стан здоров`я відповідача, його матеріальний стан, вважає за необхідне стягнути з нього 2000 гривень аліментів на кожну дитину.

Сімейне законодавство зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення ними повноліття, проте відповідач ухиляється від свого батьківського обов`язку, а тому кошти на утримання дітей (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положеннями ч. 3 ст.137ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу по справі, повністю узгоджуються із положеннями ст. 137 ЦПК України, умовами Договору про надання правової допомоги, а їх понесення підтверджується актами виконаних робіт та квитанціями.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 24, ст. 150, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 76, 89, 141, 206, 265, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 /дві тисячі/ гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 768 /сімсот шістдесят вісім/ грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5200 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Іванов А.П.