Провадження № 2/243/2501/2019
Справа № 243/8018/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Гакала Д.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом Миколаївської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення земельної ділянки.

Відповідачкою ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлено клопотання про зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму в розмірі 8000 гривень для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідачка у зв`язку із розглядом справи, оскільки вважає, що позов має ознаки завідомо безпідставного.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав клопотання просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання.

Так, згідно із ч. ч.1, 4, 5 ст. 135 ЦПК України, суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цьогоКодексу, а також їх документального обґрунтування (ч. 5 ст. 135 ЦПК України).

При цьому, зміст положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України підлягає застосуванню судом лише у разі беззаперечного встановлення ознак безпідставності позову або інших ознак зловживання правом, або ж позивач не має зареєстрованого місця проживання в Україні або майна.

Як видно із наданого суду відзиву, відповідачі посилаються як на завідому безпідставність позову, на ту обставину, що позивачем приховано інформацію про те, що відповідачем ОСОБА_2 було подано заяву до позивача з проханням передання спірної земельної ділянки в оренду. Вважає, що таким чином позивач замість виконання функцій щодо вирішення питання по суті, подає позов, в якому неправдиво вказує фактичні обставини справи, умисно приховує важливі деталі справи, не зазначає інформацію, яка суттєво впливає на прийняття позовної заяви до розгляду, що є зловживанням процесуальними правами та свідчить про безпідставність позову.

Оглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що доводи відповідачки не знайшли свого підтвердження, оскільки та обставина, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які не вирішені в позасудовий спосіб, внаслідок чого позивач вважає, що є необхідність звернення до суду, на думку суду, не можна розцінювати як зловживання правом. При цьому суд зазначає, що в своїй заяві позивач повинен викласти всі обставини, якими він обгрунтовує свій позов. У разі незгоди із вказаними обставинами, відповідачу надано право подати суду відзив, де викласти свої доводи в заперечення доводів позивача.

За таких обставин, наведені відповідачкою підстави, не можуть бути розцінені судом як ознака завідомо безпідставного позову або зловживанням правом на позов, адже підставність позовних вимог та їх обґрунтованість, підлягають встановленню судом під час розгляду справи по суті, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Окрім того, відповідачкою не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), як того вимагає ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

Таким чином, за таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання не обґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 133, 135, 137, 138, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову сумму в розмірі 8 000 гривень для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача ОСОБА_1 на професфйну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідачка ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом справи по цивільній справі за позовною заявою Миколаївської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення земельної ділянки відмовити.

Ухвала суду самостійному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 27 грудня 2019 року.

Головуючий суддя О.В.Ільяшевич