Провадження №2/369/5403/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Заїці О.В., розглянувши заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріян» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріян» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, приватний виконавець Телявський Анатолій Миколайович, Державне підприємство «Сетам», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Одночасно з позовною заявою представник позивача ТОВ «Аріян» подав заяву про забезпечення, в якому просив накласти арешт на нерухоме майно, право власності на яке у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване за ТОВ «Аріян», а саме на нежиле приміщення (СТО-КАФЕ) літ. А пл. 42,9 кв.м., літ. Б пл. 30,9 кв.м., літ А пл. 125,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження вказаного майна, до набрання законної сили остаточним рішенням у справі; зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В. № 2132 від 19.11.2019 року до набрання законної сили рішенням у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; зобов`язати ДП «Сетам» зупинити реалізацію арештованого майна, а саме нежилого приміщення (СТО-КАФЕ) літ. А пл. 42,9 кв.м., літ. Б пл. 30,9 кв.м., літ А пл. 125,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке виставлене на аукціон під номером лоту 392854 за заявкою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. в рамках виконавчого провадження № 60027642.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до вимог ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі № 922/4587/13.

Судом встановлено, що предметом даного позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2132 від 19.11.2019 року про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів в розмірі 12 409 056,30 грн. відповідно до умов кредитного договору № СМ-SME 004/358/2007 від 18.12.2007 року,

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу (п.4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою якій законом надано таке право (п.6); зупинення судом реалізації арештованого майна (п.7).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог.

Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом позову по даній цивільній справі є оскарження виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, як такого, що вчинений з порушенням норм матеріального права.

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову задовольнити та в порядку забезпечення позову зупинити реалізацію арештованого майна за виконавчим написом № 2132 від 19.11.2019 року про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів в розмірі 12 409 056,30 грн. відповідно до умов кредитного договору № СМ-SME 004/358/2007 від 18.12.2007 року, до вирішення по суті справи за позовом ТОВ «Аріян» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., приватний виконавець Телявський А.М., Державне підприємство «Сетам», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, приймаючи до уваги предмет позову, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та зупинення реалізації арештованого майна, так як за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів, на які буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене або взагалі неможливе.

Щодо вимог позивача про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В. № 2132 від 19.11.2019 року до набрання законної сили рішенням, то суд відмовляє в їх задоволенні, з наступних підстав.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, оскільки представник позивача ТОВ «Аріян» не обґрунтував, що невжиття такого заходу забезпечення може суттєво утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріян» задовольнити частково.

Накласти арешт та заборону на відчуження нежилого приміщення (СТО-КАФЕ) літ. А пл. 42,9 кв.м., літ. Б пл. 30,9 кв.м., літ А пл. 125,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Аріян».

Зупинити реалізацію арештованого майна, а саме нежилого приміщення (СТО-КАФЕ) літ. А пл. 42,9 кв.м., літ. Б пл. 30,9 кв.м., літ А пл. 125,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке виставлене на аукціон під номером лоту 392854 за заявкою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. в рамках виконавчого провадження № 60027642.

В решті вимог заяви відмовити.

Інформація про позивача (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю «Аріян», , юридична адреса: м. Київ, вул. Павлівська, буд. 17.

Інформація про відповідача (боржник): ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Інформація про третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 20.

Інформація про третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець Телявський Анатолій Миколайович, місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, офіс 26.

Інформація про третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державне підприємство «Сетам», , місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук