№ 207/2481/19
№ 2/207/1387/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарі Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Шишкін Віталій Миколайович,до Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з майна боржника.

ВСТАНОВИВ:

До Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Шишкін Віталій Миколайович,до Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з майна боржника.

У квітні 2018 року позивач звернувся до територіальний сервісного центру МВС України з метою продати належний йому автомобіль. Під час перевірки працівники територіального сервісного центру повідомили, що на автомобіль накладено арешт згідно з постановою державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Носової Ганни Анатоліївни від 21.08.2010 року у звязку з відкриттям виконавчого провадження на підставі судового наказу від 22.04.2019 року №2н-294, виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська.

Звернувшись до Південного відділу державної виконавчої служби м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, отримав листом за №11723 від 07.06.2019 року інформацію, що виконавче провадження було передано до Дніпровського ВДВС м.Кам`янського, за місцем знаходження майна .

У липні 2019 року листом за №12462 від 11.07.2019 року отримав відповідь від Дніпровського ВДВС м.Кам`янського, що виконавче провадження закінчено у 2012 році у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу.

Також у листі зазначається, що виконавчі провадження, які були закінчені протягом 2012 року, знищені у зв`язку з закінченням строку зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень.

Позивач зазначає, що судовий наказ №2н-294 від 22.04.2009 року, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, скасований ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 20.11.2009 року.

Позов обґрунтовано тим, що на усе майно позивача накладено арешт на підставі постанови відповідача від 21.08.2010 року в рамках виконавчого провадження відносно позивача. Вказаний арешт, на думку позивача, позбавляє його можливості вільно розпорядитися своєю власністю.

До суду позивач не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв, заяв і клопотань від нього не надходило.

Від імені позивача та в його інтересах діяв представник адвокат Шишкін Віталій Миколайович, який позов підтримав в повному обсязі.

Від імені відповідача та в його інтересах діяв представник за довіреністю ОСОБА_2 , яка позов визнала та не заперечувала проти його задоволення у повному обсязі.

Представник Південного ВДВС Скрит А.В пояснила, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі відсутні будь-які виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, керуючись завданнями цивільного судочинства, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2010 року державним виконавцем Баглійського ВДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження,одночасно, цією ж постановою було накладено арешт на усе майно ОСОБА_1 . У подальшому арешт скасовано не було.

18.03.2010 року виконавче провадження було закінчено відповідно до п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції 1999 року та надіслано до Дніпровського відділу ДВС для подальшого виконання за місцем знаходження майна.

Дніпровський відділ ДВС м.Кам`янське своїм листом від 11.07.2019 року повідомив , що виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-294 від 22.04.2009 року було завершено у 2012 році з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документу стягувану).

20.11.2009 року ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська судовий наказ № 2н-294/09 було скасовано.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст..317 ЦК України власникові належать права володіння користування та розпорядження майном, яке йому належить.

Згідно ст..319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обстави, суд вважає за можливе зняти арешт на будь яке майно, що належить ОСОБА_1

Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 768,40 грн., покласти на позивача за його згодою.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позивні вимоги ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з усього належного нерухомого та рухомого майна, що належить, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , накладений у рамках виконавчого провадження на підставі Постанови від 21.08.2009 року державним виконавцем Баглійського (Південного) відділу Державної виконавчої служби Носовою Г.А., що є підставою для внесення даних про зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_1 , до реєстру обтяжень рухомого майна та до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп., покласти на позивача за його згодою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо Дніпровському апеляційному суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Г. Тюлюнова