Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 381/4163/14ц

провадження №61-21117св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Сердюка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Мережко М. В., Журби С. О., Кулішенка Ю. М.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра», банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просило стягнути з відповідачів у солідарному поряду заборгованість за кредитним договором у в сумі 38 224,68 євро та 1 767 098,19 грн.

2. Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору, укладеного 16 серпня 2006 року між ВАТ Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_1 , останній отримав кредит на споживчі цілі на загальну суму 29 000 євро на умовах, визначених договором, з кінцевим строком повернення до 15 серпня 2016 року.

3. Відповідно до умов додаткової угоди від 02 листопада 2010 року

ОСОБА_1 протягом шести місяців, а саме з листопада 2010 року по

квітень 2011 року була надана відстрочка сплати частини необхідного платежу, згідно графіку.

4. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на підставі відповідних договорів

від 16 серпня 2006 року поручилися за виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором.

5. Позичальник ОСОБА_1 умови кредитного договору виконував не належним чином, допустив утворення заборгованості. Позивач неодноразово повідомляв відповідачів про заборгованість, проте кредитна заборгованість не погашена.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

6. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області

від 27 листопада 2014 року у складі судді Бутенка В. О. позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 16 серпня 2006 року в розмірі 554 182,18 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

7. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що правовідносини сторін випливають з кредитного договору. Позичальник допустив утворення заборгованості, тому є підстави для її стягнення в судовому порядку, у тому числі і з поручителя, як солідарного боржника.

8. Разом із тим, місцевий суд указав, що у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності солідарному стягненню підлягає заборгованість у межах трирічного строку позовної давності.

Справа неодноразово була предметом перегляду судами апеляційної та касаційної інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

9. Рішенням апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада

2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

10. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивач не надав розрахунків заборгованості, які б підтверджували розмір заборгованості, час, з якого вона виникла. Крім того, позивач в позовній заяві зазначив, що заборгованість складає 2 380 378 ,86 грн, натомість просив стягнути

38 224,68 євро та 1 767 098,19 грн і не вказав, з яких саме платежів складаються ці суми.

11. Апеляційний суд також указав, що позивач не надав доказів щодо видачі коштів відповідачу, зокрема, фінансові касові документи. Надані докази позивачем, в розумінні статей 58, 59, 64 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом, не є належними і допустимими, оскільки надані лише в копіях, відповідно до вимог закону не посвідчені.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

13. Касаційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та справедливому її розгляду.

14. Зазначено, що апеляційний суд не врахував, що надані банком докази містять інформацію стосовно предмета доказування і не викликали сумніву у суддів першої , апеляційної та касаційної інстанцій. Боржник, також, не заперечував проти і не оспорював належність доказів наданих ПАТ «КБ «Надра».

15. Зауважено, що суд апеляційної інстанції не сприяв розгляду справи та не вжив достатніх заходів для встановлення обставин, які мали істотне значення по справі, оскільки не приділив достатньої уваги доказам, які були надані позивачем, та на необхідність дослідження яких наголосив у своїй ухвалі Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06 липня 2016 року.

Доводи інших учасників справи

16. 22 березня 2017 року надійшли заперечення ОСОБА_3 на касаційну скаргу. Дані заперечення не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, оскільки не підписані особо, яка їх подала.

17. Інші учасники справи письмових заперечень щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

18. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2017 року поновлено уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

19. Відповідно до підпункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20. Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21. У квітні 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

22. 16 серпня 2006 року ВАТ Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 29 000 євро на споживчі цілі, із процентною ставкою 9,5 % на рік, строком повернення до 15 серпня

2016 року.

23. Згідно з умовами кредитного договору (пункти 2.4., 2.5.,2.6.) погашення основної суми кредиту та сплата процентів здійснюється у формі щомісячних платежів у строки та сумах, встановлених для сплати таких «необхідних платежів».

24. З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, 16 серпня 2006 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки. Аналогічний договір поруки був укладений

між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3

25. Відповідно до умов додаткової угоди від 02 листопада 2010 року

ОСОБА_1 протягом шести місяців, а саме з листопада 2010 року по квітень 2011 року була надана відстрочка сплати частини необхідного платежу, згідно графіку.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

26. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

27. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

28. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

29. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

30. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

31. Предметом позову у справі, яка переглядається, є стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 16 серпня 2006 року між ВАТ Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1

32. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

33. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

34. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

35. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

36. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

37. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

38. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

39. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

40. З обставин та матеріалів справи слідує, що кредитний договір укладено

16 серпня 2006 року, строк повернення кредитних коштів з відповідними нарахуваннями визначено до 15 серпня 2016 року, погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником щомісячно до 10 числа поточного місяця, ОСОБА_1 перестав виконувати щомісячні зобов`язання з погашення тілу кредиту з 15 лютого 2008 року, на підставі додаткової угоди від 02 листопада 2010 року ОСОБА_1 протягом шести місяців, а саме з листопада 2010 року по квітень 2011 року була надана відстрочка сплати частини необхідного платежу, згідно графіку.

41. Пред`являючи позов у серпні 2014 року, банк просив стягнути заборгованість, яка утворилась станом на 09 червня 2014 року та складає

148 364, 73 євро, що еквівалентно 2 380 378,86 грн, із яких: 26 435, 94 євро, що еквівалентно 424 140, 92 грн заборгованість за кредитом; 11 788, 74 євро, що еквівалентно 189 139, 75 грн заборгованість по сплаті відсотків;

7 688, 57 євро, що еквівалентно 123 356, 20 грн комісія за консультаційні послуги; 3 587, 69 євро, що еквівалентно за 57 561, 26 грн пеня за прострочення сплати кредиту; 5 140, 83 євро, що еквівалентно 82 480 грн штраф за порушення умов додаткової угоди; 93 722, 96 євро, що еквівалентно 1 503 700, 73 грн реструктуризована пеня.

42. Направляючи справу на новий апеляційний розгляд, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 06 липня 2016 року зазначив, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на додаткову угоду від 02 листопада 2010 року до кредитного договору та додаток № 1 до додаткової угоди від 16 серпня 2006 року, а також не дослідив належним чином цих документів, які погоджені сторонами, зокрема й поручителями.

43. Відповідно до частини четвертої статті 338 ЦПК України в редакції, чинні на момент ухвалення оскарженого судового рішення, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

44. Відмовляючи в задоволенні позову в повному обсязі, апеляційний суд обмежився посилання на недоведеність позовних вимог.

45. Разом із тим, суд апеляційної інстанції не врахував, що в ході неодноразових переглядів справи судами апеляційної та касаційної інстанції не ставилось під сумнів отримання позичальником кредиту, також установлено часткове виконання умов кредитного договору шляхом внесення відповідних коштів.

46. Наразі залишилось не з`ясованим сума заборгованості та період, за який вона виникла, ураховуючи умови додаткової угоди від 02 листопада 2010 року до кредитного договору, яким була надана відстрочка сплати частини необхідного платежу.

47. Матеріали справи не містять жодних письмових доказів, які б свідчили про вжиття апеляційним судом заходів для виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції (витребування розрахунку).

48. Апеляційний суд звільнив відповідачів від відповідальності за невиконання зобов`язань по кредитному договору та договором поруки, та залишив спір фактично невирішеним.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

49. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

50. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

51. За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи апеляційним судом не встановлені, рішення суду апеляційної інстанції не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

2. Рішення апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2016 року скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик