Справа № 703/3366/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Кирилюк Н.А., одержавши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування п. 1.21 рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради № 1127 від 24 листопада 2005 року «Про надання дозволу на реконструкцію квартир для покращення побутових умов»,

встановив:

22 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до Смілянської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати п. 1.21 рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради № 1127 від 24 листопада 2005 року «Про надання дозволу на реконструкцію квартир для покращення побутових умов».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 квартири АДРЕСА_2 , що розміщена поверхом нижче, є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 24 листопада 2005 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на виготовлення проекту реконструкції належної йому квартири.

На підставі цього рішення з тильної сторони будинку власниками квартири АДРЕСА_2 було добудовано кухню та визначено квартиру трикімнатною.

Позивач зазначив, що під час будівництва прибудови не було дотримано державні будівельні норми України, внаслідок чого мікроклімат в його квартирі не відповідає вимогам санітарних норм через підвищену вологість, яка є однією з причин прискореного росту та споро ношення плісеневих грибів на будь-яких поверхнях, в тому числі житлових кімнат.

Позивач стверджує, що приймаючи оскаржуване рішення виконавчий комітет Смілянської міської ради допустив ряд порушень чинного на той час законодавства, а саме: надав дозвіл на реконструкції квартири без згоди власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності; надано дозвіл на реконструкцію квартири та дозволено будівництво спірної прибудови на земельній ділянці, що перебуває у спірній сумісній власності мешканців будинку АДРЕСА_3 без їхньої згоди; надано дозвіл на реконструкцію квартири та дозволено будівництво спірної прибудови без розрахунку за несучою здатністю, стійкістю, тріщиностійкістю і деформативністю усіх несучих конструкцій і будинку в цілому; надано дозвіл на реконструкцію квартири та дозволено будівництво спірної прибудови без інженерних вишукувань, що повинні бути виконані відповідно до ДБН А. 2. 1-1на нових земельних ділянках.

Таким чином, на думку позивача, оскаржуване рішення прийняте з поверхневим дослідженням наслідків та технічних можливостей прибудови, в силу чого істотно мірою порушуються права мешканців будинку АДРЕСА_3 , адже існування прибудови призводить до руйнування несучої стіни будинку внаслідок її замокання, погіршуються умови проживання інших мешканців будинку.

Суд вважає, що у відкритті провадження належить відмовити з наступних підстав.

За правилами частин першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У цьому Кодексі термін «суб`єкт владних повноважень» вживається у такому значенні: це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Статтею 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, зокрема, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Відповідно до підпункту 3 пункту «б» частини першої статті 31 цього Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Визначаючи юрисдикцію наведеного спору, позивач зазначив, що спірні правовідносини стосуються його права володіння, користування та розпорядження належною йому квартирою, відтак спір має приватноправовий характер. В даному випадку, на його думку, існує цивільний спір між ним та власником квартири АДРЕСА_2 , у якому одним із способів захисту є часткове скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що в порядку цивільного судочинства розглядається спір, заявлений на захист приватних (житлових) прав та інтересів мешканців будинку.

В адміністративному судочинстві оскаржується рішення органу місцевого самоврядування, яке прийняте суб`єктом владних повноважень при наданні ним адміністративних послуг.

ОСОБА_1 хоча і зазначає, що оскаржуваним рішенням порушені його цивільні права, однак підставою вимоги про скасування рішення органу місцевого самоврядування позивач зазначив порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм стандартів і правил під час прийняття оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що отримання власником житлового приміщення рішення про надання дозволу на реконструкцію квартири має ознаки адміністративної послуги.

Правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг визначається Законом України «Про адміністративні послуги».

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону № 5203-VI адміністративна послуга - це результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону.

В даному випадку ОСОБА_1 не оспорює право власності власників квартири АДРЕСА_2 на побудовану ним добудову, не ставить вимогу про вчинення ним дій щодо здійсненої добудови, про визнання свідоцтва про право власності на майно недійсним чи відшкодування шкоди.

Тобто, у цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягає правомірність надання виконкомом Смілянської міської ради, як суб`єктом владних повноважень, адміністративної послуги, а саме: прийняття рішення від 24 листопада 2005 року № 1127 в частині надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_4 .

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 165/403/16-а.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про те, що заявлений спір не пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. 258-261 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування п. 1.21 рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради № 1127 від 24 листопада 2005 року «Про надання дозволу на реконструкцію квартир для покращення побутових умов».

Повідомити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в Черкаський апеляційний суд через Смілянський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з моменту її підписання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Н.А. Кирилюк