Справа № 361/8411/18
Провадження № 2/361/1369/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків.

Позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, зазначав, що відповідно до умов договору №04-2107 від 15 червня 2017 року, він доручив, а виконавець - ФОП ОСОБА_2 зобов`язався виготовити обладнання для відливання свинцевих пломб, згідно завдання замовника, а саме: машину для відливання свинцевих пломб (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94) МЛП-2, згідно креслень МЛП-2.00.00.000 СБ, а замовник повинен прийняти й оплатити його в терміни, зазначені в договорі.

Якість продукції, що виготовляє виконавець, має відповідати державним стандартам.

Згідно п.2.2. договору, виконавець зобов`язаний на продукцію, що постачається, видати робочу документацію (паспорт), що регламентує порядок дій при роботі та обслуговуванню обладнання.

Строк виконання всього комплексу обладнання 90 днів з моменту отримання передплати.

Позивач виконав свої зобов`язання по оплаті відповідно до п.5 договору в повному обсязі 19.06.2017 р., що підтверджується відповідною розпискою виконавця про отримання коштів.

В порушення договору №04-2107 від 15 червня 2017 року, відповідач в установлені строки не вклався й машину вчасно (тобто до 18.09.2017 р.) не виготовив.

Укладаючи договір, виконавець був освідомлений про властивості обладнання, яким вона повинна відповідати, а саме про те, що вона повинна серійно відливати свинцеві пломби 7x10 ДСТУ 2803-94.

В процесі виконання договору відповідачем було заявлено (в електронному листі від 07 березня 2018 року), що для серійного відливання свинцевих пломб (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94) необхідно провести додаткові роботи по доопрацюванню обладнання, а саме: креслення та виготовлення нового тигеля.

Враховуючи те, що обладнання є експерементальним і те, що це може призвести до виникнення непередбачених витрат по доопрацюванню та доводці обладнання, які не були враховані у вартості продукції зазначеній у п.4.1. договору, сторони домовилися, що такі витрати, якщо вони виникнуть буде нести замовник, після погодження з виконавцем їх доцільності та технічної необхідності (відповідно до умов п.4.4. договору).

13.03.2018 р. виконавець на електронну адресу замовника направив ескізи установки з новим тигелем.

Для виконання вищезазначених доопрацювань замовником сплачено виконавцю 20 700 грн., також придбано тигель за 4200 грн., сплачено додатково за доопрацювання тигля - 4200 грн., за нові тени - 1000 грн. та за креслення заливального пристрою - 6000 грн.

Інші зміни до креслень МЛП-2.00.00.000 СБ виконавцем з замовником не погоджувались.

Також, відповідно до умов п.4.5. договору, для проведення випробувань обладнання та отримання дослідницької партії виливок (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94) замовник закупив й передав виконавцю 86 кг свинцю на суму 5400 грн.

Крім того, відповідачем без письмового погодження із замовником самовільно внесені зміни до креслень МЛП-2.00.00.000 СБ, а саме: вилучено з конструкції систему охолодження. Відповідач не повідомляв замовника про те, що відповідні зміни можуть вплинути на кінцевий результат й машина не відливатиме відповідні свинцеві пломби (7x10 ДСТУ 2803-94).

Як наслідок, в ході проведення випробувань машини для відливки свинцевих пломб (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94) МЛП-2 у присутності відповідача позивачем виявлено, що машина нагрівається, після чого відбулася деформація форми, вона почала гальмувати й деякі штовхані перестали виштовхувати пломби. Таким чином, в результаті випробувань виконавцем не вдалося отримати дослідницьку партію виливок (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94), а ті пломби, які були отримані були з браком й не відповідали вимогам ДСТУ 2803-94, а тому не могли бути в подальшому використані за призначенням. Незважаючи на це, 06.09.2018 р. виконавцем ОСОБА_2 , відповідно до п.6.1.1 договору, направлено замовнику ОСОБА_1 повідомлення про готовність відвантажити обладнання.

Позивач обґрунтовано вважає, що перелічені вище недоліки в роботі машини роблять неможливим чи недопустимим її використання відповідно до її цільового призначення.

До того ж, в порушення вимог п.2.2. договору, виконавець на продукцію, що постачається, не видав належну робочу документацію (паспорт), що регламентує порядок дій при роботі та обслуговуванню обладнання, натомість ним передано паспорт, де зазначено теоретичний, а не практичний порядок роботи та обслуговування обладнання й зазначено, що зазначений в ньому порядок роботи з обладнанням є орієнтовним і не може бути однозначною робочою настановою для роботи установки.

Відповідно до статті 861 Цивільного кодексу України, підрядник зобов`язаний передати замовникові разом з результатом роботи інформацію щодо експлуатації або іншого використання предмета договору підряду, якщо це передбачено договором або якщо без такої інформації використання результату роботи для цілей, визначених договором, є неможливим.

Також, відповідно до п.8.1.2. договору, гарантійні зобов`язання мають сили при умові додержання замовником правил технічного обслуговування, викладених у паспорті на обладнання.

Таким чином, оскільки договором передбачений обов`язок виконавця передати робочу документацію (паспорт), а законом передбачений обов`язок замовника її дотримуватись, зобов`язання по договору не може вважатись виконаним належним чином, й замовник має право вимагати від виконавця разом з машиною для відливки свинцевих пломб передати робочу документацію (паспорт), що регламентує порядок дій по роботі та обслуговуванню обладнання, де відобразити: призначення, технічні дані, комплектність, будову і принцип дії, заходи безпеки, монтаж і підготовку до роботи, практичний порядок експлуатації й ремонту, гарантійні зобов`язання.

Крім того, відповідно до п.8.1.3. договору, протягом гарантійного строку замовнику забороняється проводити доопрацювання обладнання. У випадку порушення цих умов, замовник втрачає право на гарантійне обслуговування (п.8.1.4. договору).

Таким чином, роботи по доопрацюванню та доводці обладнання для того, щоб воно відливало свинцеві пломби (7x10 ДСТУ 2803-94) може виконати виключно виконавець.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Також, виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції.

У зв`язку із виявленням під час приймання виконаної роботи недоліків у роботі машини для відливки свинцевих пломб (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94) МЛП-2, які зазначені вище, позивач 09.10.2018 р. звернувся до відповідача з претензією, в якій вимагав усунення недоліків у виконаній роботі у розумний строк, який не повинен перевищувати 30 календарних днів.

У відповідь на претензію відповідач 23.10.2018 р. надав відповідь, що вказані позивачем недоліки недоліками не є, а є результатом дослідно-конструкторських робіт (ДКР) і наголошував на необхідності замовнику підписати акт здачі-приймання виконаних робіт, в якому зазначено, зокрема, що: машина для відливання свинцевих пломб (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94) МЛП-2, виготовлена у відповідності із договором №04-2107 від 15 червня 2017 року та згідно креслень МЛП-2.00.00.000 СБ; тестове включення установки показало працездатність її складових частин; після виходу на робочий режим, установка протягом 1-2 годин здійснює відливку свинцевих пломб (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94), які відповідають ДСТУ 2803-94.; роботи згідно з договором №04-2107 від 15 червня 2017 року виконані в повному обсязі. Претензій по цим роботам сторони одна до одної не мають. Договір вважається виконаним. Обладнання переходить у власність замовника.

Крім того, для усунення недоліків («явищ» за визначенням виконавця, які він сам визнає) наведених у п.п. 3.3.,3.4. проекту акту виконавець відмовляється самостійно усувати вищезазначені недоліки, а пропонує замовнику залучити сторонню організацію, за окремим договором.

Однак, позивач не погоджується з актом такого змісту, оскільки всі вищезазначені твердження не відповідають дійсності і суперечать зобов`язанням по договору №04-2107 від 15 червня 2017 року.

По-перше, як було зафіксовано під час випробувань, установка не здійснює відливку свинцевих пломб, які відповідають ДСТУ 2803-94 (пломба свинцева 7x10), як це передбачено умовами договору.

По-друге, як визнається самим виконавцем форма заливки демонструє ознаки деформації її складових частин, що впливають на роботу обертових та рухомих частин, що свідчить про непрацездатність установки.

По-третє, виконавець не передав замовнику інформацію щодо порядку експлуатації установки для відливки свинцевих пломб, як це передбачено договором, а без такої інформації її використання для цілей, визначених договором, є неможливим і замовник не може скористатися гарантійними зобов`язаннями, згідно умов договору.

Керуючись наведеними правовими нормами, відповідачем належним чином та в установлений договором строк не були виконані взяті на себе зобов`язання по договору.

Таким чином, вказане свідчить про наявність підстав для стягнення з відповідача 197 500 (сто дев`яносто сім тисяч п`ятсот) гривень, сплачених позивачем за виконання робіт, а також інфляційних втрат, нарахованих на цю суму, які складають 39603,50 грн., та 3% річних в розмірі 10162,35 грн.

Крім того, у відповідності до п.9.2. договору, в разі, якщо виконавець не виконує у встановлений строк відвантаження обладнання, на суму не відвантаженого обладнання нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Таким чином, виконавець, який прострочив строки відвантаження обладнання, зобов`язаний сплатити замовнику пеню за час прострочення. Таким чином, загальна сума пені за договором складає 77 944,86 грн.

Також, для розміщення замовленої установки позивач 15.06.2018 р. орендував приміщення у ПрАТ «Броварський завод пластмас», за місцем свого перебування, за яке сплатив 1 622,70 грн. орендної плати та зробив невід`ємні поліпшення на суму 4 650,00 грн., що підтверджується довідкою ПрАТ «Броварський завод пластмас». Крім цього, орендоване приміщення позивач обладнав канальним вентилятором (витяжкою), на який витратив 2 579,00 грн. Всього на приміщення для розміщення замовленої установки витрачено 8 851,70 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 334062,41 грн. збитків, з яких: 197 500,00 грн. - витати на обладнання для відливання свинцевих пломб, 8 851,70 грн. - витрати на розміщення обладнання та 39 603,50 грн. - інфляційних втрат, 10 162,35 грн. 3% річних, та пеню за прострочення виконання зобов`язань в сумі 77 944,86 грн., а також 20000 грн. судових витрат.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та в якій позов підтримав в повному обсязі і просив його задовольнити.

В судове засідання відповідач ФОП ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про те, що позовні вимоги не визнає і просить розглядати справу без його участі. У поданому до суду відзиві, зокрема, зазначав, що позивачем не надано доказів оплати вартості робіт по доопрацюванню обладнання та вартості матеріалів, не погоджено строки виконання вищевказаних доопрацювань обладнання після їх оплати. Крім того, позивач стверджує, що оплачені дані послуги у березні 2018 року, а штрафні санкції за невиконання умов договору позивач нараховує з 19.09.2017 р., тобто за шість місяців до запропонованих доопрацювань. Позивачем не доведено зв`язок витрат з оренди приміщенні і купівлі вентилятора з обладнанням для відливки свинцевих пломб, не вказано мету і обґрунтування таких витрат. З урахуванням викладеного, позивачем не доведено вини виконавця у завданні збитків.

Виконання дослідно-конструкторських робіт регулюється Главою 62 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 892 ЦК України, за договором на виконання дослідно- конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов`язується за завданням замовника розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, а замовник зобов`язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Відповідно до статті 893 ЦК України, виконавець зобов`язаний провести наукові дослідження особисто, якщо інше не встановлено договором на виконання дослідно-конструкторських та технологічних робіт.

Згідно статті 897 ЦК України, виконавець за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт зобов`язаний: виконати роботи відповідно до погодженої із замовником програми (техніко-економічних показників) або тематики і передати замовникові результат у строк, встановлений договором; своїми силами та за свій рахунок усувати допущені з його вини недоліки у технічній документації, які можуть спричинити відступи від техніко-економічних показників, передбачених у технічному завданні замовника або в договорі; негайно інформувати замовника про виявлену неможливість одержати очікувані результати або недоцільність продовжувати роботу.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору №04-2107 від 15 червня 2017 року, позивач ОСОБА_1 доручив, а виконавець ФОП ОСОБА_3 зобов`язався виготовити обладнання для відливання свинцевих пломб згідно завдання замовника, а саме: машину для відливання свинцевих пломб (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94) МЛП-2, згідно креслень МЛП- 2.00.00.000 СБ, а замовник повинен прийняти й оплатити його в терміни, зазначені в договорі.

Якість продукції, що виготовляє виконавець, має відповідати державним стандартам.

Згідно п.2.2. договору, виконавець зобов`язаний на продукцію, що постачається, видати робочу документацію (паспорт), що регламентує порядок дій при роботі та обслуговуванню обладнання.

Строк виконання всього комплексу обладнання 90 днів з моменту отримання передплати (а.с.12).

Позивач виконав свої зобов`язання по оплаті відповідно до п.5 договору в повному обсязі 19.06.2017 р., що підтверджується відповідною розпискою виконавця про отримання коштів (а.с.15).

Також, вказаним договором передбачено, що враховуючи те, що обладнання є експериментальним і те, що це може призвести до виникнення непередбачених витрат по доопрацюванню та доводці обладнання, які не були враховані у вартості продукції, зазначеній у п.4.1. договору, сторони домовилися, що такі витрати, якщо вони виникнуть буде нести замовник, після погодження з виконавцем їх доцільності та технічної необхідності (відповідно до умов п.4.4. договору) (а.с.12).

Відповідно до п.8.1.3. договору, протягом гарантійного строку замовнику забороняється проводити доопрацювання обладнання. У випадку порушення цих умов, замовник втрачає право на гарантійне обслуговування (п.8.1.4. Договору).

Таким чином, суд дійшов висновку, що роботи по доопрацюванню та доводці обладнання протягом гарантійного строку не порушуючи зобов`язання по договору може виконати виключно відповідач.

В процесі виконання договору відповідачем в електронних листах від 04.07.2017 р. та від 09.11.2017 р. надається опис МЛП-2.00.00.000 СБ, в якому зазначено, що вищезазначена установка призначена для серійного відливання свинцевих пломб (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94).

Також, в процесі виконання договору відповідачем було заявлено (в електронному листі від 07 березня 2018 року), що для роботи в установки в промислових масштабах необхідно провести додаткові роботи по доопрацюванню обладнання, а саме креслення та виготовлення нового тигеля, а також проробити технологію (процес) заливання свинцю протягом робочої зміни.

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах доказів судом встановлено, що сторони в процесі виготовлення та доопрацювання обладнання для відливання свинцевих пломб узгодили, що воно виготовляється з метою серійного відливання свинцевих пломб (розміром 7x10 відповідно до ДСТУ 2803-94) протягом робочої зміни.

13.03.2018 р. виконавець на електронну адресу замовника направив ескізи установки з новим тигелем й повідомив, що для виконання вищезазначених доопрацювань замовнику необхідно компенсувати витрати по доопрацюванню та доводці обладнання.

Для виконання вищезазначених доопрацювань позивачем сплачено виконавцю 20 700 грн., також придбано тигель за 4200 грн., сплачено додатково за доопрацювання тигля - 4200 грн., за нові тени - 1000 грн. та за Креслення заливального пристрою - 6000 грн.

Доводи відповідача, що згідно умов договору не ставилось інших завдань, крім того щоб виготовити машину виключно до креслень МЛП-2.00.00.000 СБ, судом не приймаються, оскільки в матеріалах справи відсутні креслення підписані й узгодженні сторонами, а з листування сторін вбачається, що протягом строку виготовлення обладнання в креслення вносилися зміни.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що в ході проведення випробувань машини для відливки свинцевих пломб (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94) МЛП-2 31.08.2018 р., у присутності відповідача та позивача виявлено, що машина нагрівається, після чого відбулася деформація форми, вона почала гальмувати й деякі штовхані перестали виштовхувати пломби. Таким чином, в результаті випробувань не вдалося отримати дослідницьку партію виливок (пломба свинцева 7x10 ДСТУ 2803-94), а ті пломби, які були отримані були з браком й не відповідали вимогам ДСТУ 2803-94, а тому не могли бути в подальшому використані за призначенням.

Також, судом встановлено, що згідно п.2.2. договору, виконавець зобов`язаний на продукцію, що постачається, видати саме робочу документацію (паспорт), що регламентує порядок дій при роботі та обслуговуванню обладнання.

В порушення вимог п.2.2. договору, відповідач на продукцію, що постачається, видав документацію (паспорт), що регламентує теоретичний порядок роботи та обслуговування обладнання, згідно якого зазначений в ньому порядок роботи з обладнанням є орієнтовним і не може бути однозначною робочою настановою для роботи установки.

Згідно п.8.1.2. договору, гарантійні зобов`язання мають сили при умові додержання замовником правил технічного обслуговування, викладених у паспорті на обладнання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зобов`язання видати на продукцію, що постачається, робочу документацію (паспорт) відповідачем належним чином не виконане.

Також, судом не приймаються доводи відповідача, що позивач відмовився нести витрати по доопрацюванню та доводці обладнання, чим унеможливив виконання зобов`язань.

Так, 06.09.2018 р. відповідачем, відповідно до п.6.1.1 договору, направлено замовнику ОСОБА_1 повідомлення про готовність відвантажити обладнання.

09.10.2018 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ОСОБА_4 з претензією, в якій вимагав усунення недоліків у виконаній роботі у розумний строк, який не повинен перевищувати 30 календарних днів (а.с.17).

У відповідь на претензію, відповідач 23.10.2018 р. надав відповідь, що вказані позивачем недоліки недоліками не є, а є результатом дослідно- конструкторських робіт (ДКР) і наголошував на необхідності замовнику підписати акт здачі-приймання виконаних робіт. Стверджував, що роботи згідно з договором №04-2107 від 15 червня 2017 року виконані в повному обсязі. Договір вважається виконаним. Обладнання переходить у власність замовника (а.с.22).

Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач пропустив, установлені договором строки виконання робіт і не проінформував належним чином замовника про виявлену неможливість одержати очікувані результати або недоцільність продовжувати роботу.

Відповідно до статті 900 ЦК України, виконавець відповідає перед замовником за порушення договору на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

Виконавець зобов`язаний відшкодувати замовнику реальні збитки у межах ціни робіт, в яких виявлено недоліки, якщо договором встановлено, що вони підлягають відшкодуванню в межах загальної ціни робіт за договором.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що позивач, не отримавши належного результату витратив 197 500,00 грн., вказана сума збитків вказана безспірно саме відповідачем в акті здачі-приймання виконаних робіт від 22 жовтня 2018 року, який був запропонований для підпису позивачу та підписаний самим виконавцем робіт ОСОБА_5 O ОСОБА_6 A.

Згідно зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

При цьому ч.3 вказаної статті передбачено, що збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Главою 13 «Речі. Майно» ЦК України передбачено, що майном, як особливим об`єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ст.190).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст.179 ЦК).

Згідно ч.1 ст.192 ЦК України, передбачено, що законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Відповідно до ст.3 закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Таким чином, гроші (кошти) є різновидом майна.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 №6-1032 цс17.

З урахуванням вищезазначених положень, суд дійшов висновку, що у цій справі під шкодою, що завдана майну позивача, необхідно розуміти шкоду, яка полягає у втраті купівельної спроможності грошей в умовах інфляції, оскільки гроші, які позивач сплатив за договором з моменту їх втрати 18.06.2017 р. і на час вирішення спору судом при рівній номінальній вартості мають різну купівельну спроможність.

Позивач був позбавлений протягом тривалого часу права розпорядження належними йому грошовими коштами.

Інфляція це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Згідно з ст.1 закону, індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індекс споживчих цін (індекс інфляції) показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Відповідно до ст.3 закону, індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому іншого порядку компенсації грошей (коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи положення ч.3 ст.22 ЦК України, якою закріплено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, а також аналізуючи зміст ч.2 ст.1192 ЦК України «реальна вартість втраченого майна на момент розгляду справи», необхідно дійти висновку про те, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду (кошти), завдану з урахуванням установленого індексу інфляції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 8 лютого 2018 року по справі №662/928/15ц

Таким чином, суд вважає, що необхідно уточнити розрахунок суми інфляційних втрат, а вимога про стягнення 3% річних, нарахованих на суму отриманих від позивача коштів, не підлягає задоволенню.

Математичний розрахунок індексу інфляційних втрат здійснено наступним чином: 156 000,00 грн. (сума боргу) * індекс інфляції (за період з 20.09.2017 р. по 07.09.2018 р.) / 100% - 156 000,00 грн. = 10 424,66 грн.; 41 500,00 грн. (сума боргу) * індекс інфляції (за період з 07.09.2018 р. по 16.12.2019 р.) / 100% - 41 500 грн. = 18 485,95 грн.

Таким чином, інфляційні збитки за вказані періоди складають 28 910,61 грн.

Крім того, у відповідності до п.9.2. договору, в разі, якщо виконавець не виконує у встановлений строк відвантаження обладнання, на суму не відвантаженого обладнання нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Таким чином, виконавець, який прострочив строки відвантаження обладнання зобов`язаний сплатити замовнику пеню за час прострочення.

Відповідно до математичних розрахунків, сума пені за період з 19.09.2017 р. по 07.12.2018 р. становить: (сума боргу) х (подвійна ставка НБУ (%) / 100% / 365 днів х (кількість прострочених днів), а саме: за період з 19.09.2017 р. по 26.10.2017 р. - 197500 грн. х 0,068 %/100%/365 днів х 38 днів = 5140,41 грн.; за період з 27.10.2017 р. по 14.12.2017 р. - 197500 грн. х 0,074 %/100%/365 днів х 49 днів = 7158,70 грн.; за період з 15.12.2017 р. по 25.01.2018 р. - 197500 грн. х 0,079 %/100%/365 днів х 42 дні = 6590,55 грн.; за період з 26.01.2018 р. по 01.03.2018 р. - 197500 грн. х 0,088 %/100%/365 днів х 35 днів = 6060,27 грн.; за період з 02.03.2018 р. по 12.04.2018 р. - 197500 грн. х 0,093 %/100%/365 днів х 42 дні = 7726,85 грн.; за період з 13.04.2018 р. по 24.05.2018 р. - 197500 грн. х 0,093 %/100%/365 днів х 42 дні = 7726,85 грн.; за період з 25.05.2018 р. по 12.07.2018 р. - 197500 грн. х 0,093 %/100%/365 днів х 49 днів = 9014,66 грн.; за період з 13.07.2018 р. по 06.09.2018 р. - 197500 грн. х 0,096 %/100%/365 днів х 56 грн. = 10605,48 грн.; за період з 07.09.2018 р. по 25.10.2018 р. - 197500 грн. х 0,099 %/100%/365 днів х 49 днів = 9544,93 грн.; за період з 26.10.2018 р. по 07.12.2018 р. - 197500 грн. х 0,099 %/100%/365 днів х 43 дні = 8376,16 грн.

Таким чином, загальна сума пені за договором складає 77944,86 грн.

Крім того, згідно довідки ПрАТ «Броварський завод пластмас» №020-690 від 21.11.2018 р., для розміщення замовленої установки позивач 15.06.2018 р. орендував приміщення у ПрАТ «Броварський завод пластмас», за місцем свого перебування, за яке сплатив 1 622,70 грн. орендної плати та зробив невід`ємні поліпшення на суму 4 650,00 грн. Крім цього, орендоване приміщення позивач обладнав канальним вентилятором (витяжкою), на який витратив 2 579,00 грн. Всього на приміщення для розміщення замовленої установки витрачено 8851,70 грн. (а.с.56-57).

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

На підставі викладеного, враховуючи що відповідач не довів, що порушення договору на виготовлення та постачання продукції сталося не з його вини, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки виконавець відповідає перед замовником за порушення договору на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на корись позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню завдані збитки у розмірі 313207,17 грн., з яких: 197 500,00 грн. - витати на обладнання для відливання свинцевих пломб, 8851,70 грн. - витати на розміщення обладнання, інфляційні витрати в розмірі 28910,61 грн. та пеня за прострочення виконання зобов`язань в сумі 77944,86 грн.

Не підлягає стягненню сума 3% річних, розрахована позивачем, оскільки за змістом ст. 625 ЦК України, вони входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення саме грошового зобов`язання. В даному випадку предметом договору є виготовлення обладнання.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2842 грн. 96 коп.

У задоволенні вимог відповідача про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в сумі 20000 грн. слід відмовити, оскільки суду не надано доказів сплати позивачем витрат за надані правничі послуги адвокатом Пономаренко Д.М.

Керуючись ст.ст. 22, 509, 526, 610, 611, 625, 892, 893, 897, 900, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , завдані збитки у розмірі 313207 (триста тринадцять тисяч двісті сім) грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 2842 (дві тисячі вісімсот сорок дві) грн. 96 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський