Провадження №: 2/752/6535/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління (центр) надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

встановив:

05.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності. У належній їй же на праві приватної власності квартирі зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2 з 18.10.2012 року, який є колишнім чоловіком її покійної матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з 2015 року відповідач не проживає на спірній житлловій площі, а з травня 2017 року виїхав на постійне місце проживання до країни Ізраїль , де проживає і на теперішній час, наміру повертатися до України не має. Оскільки відповідач, не проживає у спірній квартирі, не є членом її сім`ї, з ним вони не мали будь-яких домовленостей щодо його проживання та реєстрації. Знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідач не бажає, чим прорушує її права власника. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування належною їй на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивачка та її ж представник відсутні, представник позивачки подала до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги до ОСОБА_2 підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, засвдчену нотаріально, про визнання позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням у підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників розгляду справи, з огляду на те, що відповідач повідомив суду про визнання ним позову ОСОБА_1 .

Дослідивши матріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дежавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна сформованою 24.07.2018 року (а.с.27-28).

У квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с.8,14).

За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Звертаючись до суду, з позовом позивач стверджує, що відповідач у належному їй на праві приватної власності житловому приміщенні не проживає без поважних причин з січня 2015 року, витрати по утриманню житлового приміщення не несе.

Зазначені позивачами обставини, як підстави позову визнані відповідачем, а відтак доказуванню не підлягають.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Зважаючи на те, що відповідач у справі не проживає на житловій площі за місцем реєстрації без поважних причин, визнав заявлений до нього позов, про що повідомив суд 21.11.2019 року, просив розглянути справу за його відсутності, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,317,319,321,325,405 ЦК України, ст.ст. 10,11, 12, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління (центр) надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк