КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 06.08/824/491/2019
Головуючий у суді першої інстанції: СальниковаН.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

28 серпня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 8 вересня 2015 року відкрито провадження у даній справі.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив позовну заяву залишити без розгляду, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано час для сплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 4 січня 2016 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 8 вересня 2015 року

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 січня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 8 вересня 2015 року залишено без змін.

20 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 січня 2016 року, посилаючись на те, що ухвали Апеляційного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року, 4 січня 2016 року, 11 січня 2016 року та 27 січня 2016 року є незаконними, незаконною є вимога щодо сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 січня 2016 року відмовлено.

31 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року, зазначаючи, що судом допущено описку в прізвищі судді районного суду, а саме замість « ОСОБА_2 » зазначено « ОСОБА_2 ». Крім того, зазначив, що у шостому абзаці мотивувальної частини ухвали у переліку ухвал не зазначено ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 січня 2016 року.

Просив виправити допущені описки.

Також у заяві ОСОБА_1 просив суд розглядати питання про виправлення описки з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Згідно ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд не вбачає необхідності для виклику учасників справи для надання пояснень з приводу заяви про виправлення описки, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.

За п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 N 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що судове рішення повинно бути точним.

Перевіривши матеріали справи та заяву ОСОБА_1 колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Зазначені у заяві помилки не є опискою у розумінні ст. 269 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява про виправлення описки задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 пророзгляд питання про виправлення описки з повідомленням учасників справи відмовити.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в калійному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді