233 № 225/5225/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. 25.03.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 45.3ДС/0178/К03/20. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 225000 грн. з розрахунку 15,85 % річних за користування кредитом на строк з 25.03.2008 року по 24.03.2029 рік. 20.05.2013 року ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ВАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ВАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ВАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, керуючись договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, ПАТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора. Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 31.07.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 161976,57 грн. Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від відповідача повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності (т.2, а.с.2).

Представник відповідача адвокат Мірянов М.М. у судове засідання не з`явився, надав відзив на позов та заяву про розгляд справи у його відсутності (т.1, а.с.179-180,204, т.2, а.с.24).

Згідно зазначеного відзиву та заперечень на відповідь на відзив позовні вимоги фактично визнавав частково в сумі 13358,49 грн., з яких тіло кредиту - 5496,95, відсотки - 7861,54 грн., обґрунтовуючи це тим, що спірний кредитний договір є діючим до 24.03.2029 року, відповідачка належним чином виконувала прийняті на себе зобов`язання, але у зв`язку із запровадженням постановою НБУ у банку позивача з березня 2015 року тимчасової адміністрації, були закриті усі відділення банку і відповідно рахунків клієнтів у цих відділенням. Таким чином, відповідачка була позбавлена можливості належним чином виконувати свої зобов`язання за договором.

З`ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 25.03.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 45.3ДС/0178/К03/20. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 225000 грн. з розрахунку 15,85 % річних за користування кредитом на строк з 25.03.2008 року по 24.03.2029 рік. 20.05.2013 року ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ВАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ВАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ВАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передачі ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.516 ЦК України).

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові кредит в розмірі, обумовленому сторонами, що визнається сторонами.

Відповідач дійсно порушила умови договору, свої зобов`язання належним чином не виконала, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 31.07.2015 року мається загальна заборгованість у розмірі 161976,57 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 152133,13 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 9843,44 грн.

За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525,526 ЦК України).

У той же час суд вважає встановленим, що відповідачка належним чином виконувала свої зобов`язання до лютого 2015 року включно, що підтверджується наданою позивачем випискою з особового рахунку відповідачки (т.2, а.с.3-18).

Також судом встановлено, дійсно у 2015 році дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта-Банк», що також визнається сторонами. При цьому твердження представника позивача про те, що відділення банку продовжували працювати до кінця 2017 року не підтверджені документально, зокрема чи продовжувало працювати відділення через яке відповідачка здійснювала платежі, та чи повідомлялась відповідачка про зміну дислокації таких відділень та можливість здійснення платежів через інші установи банку. При цьому суд враховує, що відповідачка постійно зареєстрована у м. Макіївка, Донецької області, тобто проживає на тимчасово окупованій території.

При перегляді у касаційному порядку судових рішень у цивільній справі № 338/75/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.03.2019 року дійшов таких висновків.

Банк у стані тимчасової адміністрації та ліквідації у своїй діяльності керується Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням «Про виведення неплатоспроможного банку з ринку», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 14 вересня 2012 року за № 1581/21893 (далі - Положення).

Згідно із підпунктом 2.18 пункту 2 розділу V Положення в редакції від 11 квітня 2014 року уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку з дня її призначення вживає таких заходів: здійснює відкриття накопичувального рахунку.

Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 розділу V Положення з метою забезпечення процедури ліквідації уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку ініціює відкриття накопичувального рахунку неплатоспроможного банку у національній валюті та іноземній валюті (за необхідності) в територіальному управлінні Національного банку України (далі - НБУ) або в Операційному управлінні НБУ.

Частинами першою та другою статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено обов`язок Фонду не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розмістити інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, а також здійснити опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду в газетах «Урядовий кур`єр» та «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Разом з тим за змістом частини четвертої статті 613 ЦК України боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають iз суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку (частина перша цієї статті).

Якщо боржник доведе, що не виконав грошового зобов`язання через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов`язання у вигляді його прострочення боржником не настало i в такому разі вважається, що виконання зобов`язання відстрочено на час прострочення кредитора (частина друга статті 613 цього Кодексу).

При цьому, неповідомлення боржника про зміну реквізитів банку для сплати коштів на погашення кредиту не може бути підставою для відмови у позові, а може впливати на визначення розміру боргу, тобто невиконання боржником грошового зобов`язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання взятих на себе зобов`язань взагалі.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Враховуючи, що строк дії кредитного договору № 45.3ДС/0178/К03/20 від 25.03.2008 року встановлено по 24.03.2029 року, судом встановлено прострочення кредитора, при визначенні розміру заборгованості, яку належить стягнути з відповідачки, суд погоджується із запереченнями представника відповідача у цій частині, - з ОСОБА_1 слід стягнути лише прострочену заборгованість по дату звернення позивача до суду із цим позовом, а також судові витрати на користь держави пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 133, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 39) прострочену заборгованість за кредитним договором №45.3ДС/0178/К03/20 від 25.03.2008 року станом на 31 липня 2015 року, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 5496 грн. 95 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 7861 грн. 54 коп., а всього 13358 (тринадцять тисяч триста п`ятдесят вісім) гривень 49 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог у розмірі 133 (сто тридцять три) гривні 58 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Дельта Банк» відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 16 квітня 2019 року, складання повного рішення суду відкласти на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 26 квітня 2019 року.

Суддя