Справа № 487/6476/18
Провадження № 4-с/487/17/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., за участю секретаря Кожина О.В., представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Бєліка С.В., представника Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження, яку обґрунтував наступним.

21.09.2018 р. представник ОСОБА_1 адвокат Бєлік С.В. ознайомився в Заводському ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ Миколаївської області з матеріалами зведеного виконавчого провадження №44901536 та виконавчого провадження №49888945 з виконання виконавчого листа №2-257/2008, виданого 07.05.2008 р. Заводським районним судом м. Миколаєва.

22.01.2016 р. державний виконавець Заводського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції Іванова Є.М. прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження №49888945 з виконання виконавчого листа Заводського районного суд м. Миколаєва №2-257/2008 від 07.05.2008 р. на виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2008 р.

Виконавчий лист підлягав пред`явленню до виконання протягом одного року. Проте, державний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ, строк пред`явлення якого до виконання закінчився.

На думку заявника, місцем виконання рішення суду є Центральний ВДВС ММУЮ, а ні Заводський ВДВС, оскільки у виконавчому листі зазначено місце проживання боржника АДРЕСА_1 , однак фактично на момент відкриття виконавчого провадження місцем реєстрації боржника є м АДРЕСА_2 Миколаїв АДРЕСА_3 . Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням ст.ст. 20, 26 Закону України «Про виконавче провадження», тобто не за місцем виконання виконавчого документа.

Крім того, державний виконавець, який знав про адресу проживання боржника АДРЕСА_3 , не направив постанови про відкриття виконавчого провадження, про затвердження оцінки, накладення арешту на майно боржника та інші за належною адресою проживання боржника.

Також, заявник посилається на повторне стягнення боргу, оскільки, незважаючи на повне погашення боргу, ПАТ «КБ «Приватбанк» продовжує відкривати виконавчі провадження з виконання виконавчого листа №2-257/2008 вд 07.05.2008 р.

ОСОБА_1 просив прийняти скаргу до розгляду та поновити пропущений строк; визнати дії державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управліня юстиції Івванової Є.М. по відкриттю виконавчого провадження №49888945 неправомірними; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Заводського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції Іванової Є.М. від 22.01.2016 р. про відкриття виконавчого провадження №49888945 з виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Миколаєва №2-257/2008 від 07.05.2008 р.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.10.2018 р. було відкрито провадження за вищевказаною скаргою ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2019 р. було замінено суддю Нікітіна Д.Г. на суддю Карташеву Т.А.

Ухвалою від 05.02.2019 р. ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду зі скаргою, призначено розгляд скарги у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Бєлік С.В. просив визнати неправомірною і скасувати постанову державного виконавця Заводського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції Іванової Є.М. від 22.01.2016 р. про відкриття виконавчого провадження №49888945 з виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Миколаєва №2-257/2008 від 07.05.2008 р., оскільки було порушено принцип територіальності, виконавче провадження відкрито не за місцем реєстрації боржника.

Представник Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюк А.І. просив відмовити у задоволенні скарги, посиалючись на те, що 11.09.2015 року виконавчий документ був повернутий стягувачу, таким чином, початок перебігу строку повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, який становить 1 рік, розпочався 11.09.2015 р., а тому виконавчий документ прийнято до виконання в межах строку пред`явлення виконавчого листа, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». У виконавчому листі №2-257/2018 від 07.05.2008 року і в заяві стягувача було вказано адресу боржника: АДРЕСА_4 , що є підвідомчою територією Заводського відділу ДВС м. Миколаїв. Крім того, ОСОБА_1 було відомо про наявність заборгованості за рішенням суду та перебування на виконанні у Заводському ВДВС виконавчих проваджень, що підтверджується його заявами від 29.03.2017 та 29.06.2017, актами державного виконавця від 19.08.2016 та 13.06.2017, але ОСОБА_1 продовжує ухилятися від виконання рішення суду.

Стягувач не був присутнім у судовому засіданні, надавши письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2019 р., яка набрала чинності 20.06.2019 р., визнано виконавчий лист №2-257/2008, виданий Заводським районним судом 07.05.2008 року на виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2008 року по справі за позовом ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі Миколаївського РУ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що підлягає виконанню в частині стягнення кредиту в сумі 282016,81 грн., 500000 грн. витрат на правову допомогу, 1730,00 грн. судових витрат. Але до цього часу ОСОБА_1 не виконав рішення суду.

Заслухавши предствника заявника та державного виконавця, дослідивши матеріали цивільної справи №2-257/2008 та виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Положеннями ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2008 р. позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №NKVPGK04040093 у розмірі 556756,29 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 100084,56 доларів США, що еквівалентно 505427,03 грн., заборгованість по простроченому кредиту - 890,73 доларів США, що еквівалентно 4498,19 грн.; заборгованість по відсоткам - 913,16 доларів США, що еквівалентно 4611,46 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам - 5795,12 доларів США, що еквівалентно 29265,32 грн., заборгованість по комісії 200,17 доларів США, що еквівалентно 1010,86 грн.; заборгованість по простроченій комісії - 1200,00 доларів США, що еквівалентно 6060,00 грн., пеня - 1165,03 доларів США, що еквівалентно 5583,40 грн. Окрім того, з ОСОБА_1 стягнуто витрати пов`язані з розглядом судової справи, а саме витрати на правову допомогу в сумі 50000,00 витрати по оплаті судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати сплачені на інформаційне-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн.

7 травня 2008 року Заводським районним судом м. Миколаєва області на виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист.

Як вбачається з надписів на виконавчому листі, він неодноразово пред`являвся до виконання.

11.09.2015 року викоавчий лист було повернуто на підставі п. 5, 7, 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

20.01.2016 року представник «Приватбанку» звернувся до Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження.

22.01.2016 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Івановою Є.М. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі №2-257/2008, виданого 07.05.2008 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 608486,29 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин , виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Тобто після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених ст. 47 Закону «Про виконавче провадження» не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, відкриваючи виконавче провадження 22 січня 2016 року, державний виконавець діяв відповідно до вимог чинного на той час законодавства.

Суд вважає, що відкриваючи виконавче провадження, державний виконавець діяв відповідно до законодавства, яким врегульовано питання виконання судових рішень, а тому він міг і зобов`язаний був відкрити виконавче провадження саме за місцем звернення з виконавчим листом.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Так, у виконавчому листі, виданому у справі №2-257/2008 07.05.2008 року зазначено адресу проживання боржника: АДРЕСА_4 .

Представник стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з заявою до Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції про прийняття до виконання вказаного виконавчого листа, зазначивши в ній місце реєстрації боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_4 .

Таким чином, підставою такого звернення стягувача саме до Заводського ВДВС слугувало місце проживання боржника в Заводському районі м. Миколаєва, а тому дії державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження за місцем проживання боржника узгоджуються з вимогами наведених норм закону, діючих на той час, і є правомірними, діючи навпаки, державний виконавець порушив би права стягувача.

Посилання у скарзі як на підставу для її задоволення на повторне стягнення боргу, суд також до уваги не приймає. Обов`язок ОСОБА_1 як боржника було встановлено рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2008 р., на виконання якого і був виданий виконавчий лист 07.05.2008 р.

Оцінка законності судового рішення по суті і перевірка обсягу відповідальності боржника виходить за межі повноважень державного виконавця під час вирішення питання про прийняття виконавчого документа до виконання згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 259, 447-451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 27.08.2019 року.

Суддя Т.А. Карташева