ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 серпня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/1226/18

Головуючий у першій інстанції - Бойко В. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1105/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Державне підприємство "Національне газетно-журнальне видавництво",

особа, яка подала апеляційну скаргу: Державне підприємство "Національне газетно-журнальне видавництво",

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національне газетно-журнальне видавництво" на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Національне газетно-журнальне видавництво" про стягнення заробітної плати і санкцій за час затримки,

прізвище судді: Бойко В.І. ; місце ухвалення рішення: м. Бобровиця,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Національне газетно-журнальне видавництво" (далі - ДП "Національне газетно-журнальне видавництво"), в якому просив стягнути з останнього 179101,20 грн заборговності, з яких: 36576,00 грн невиплаченої заробітної плати (різниця між посадовим окладом, гарантованим законодавством, та фактично виплаченим розміром за період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року); 142525,20 грн - середній заробіток за весь час затримки в порядку ст.117 Кодексу законів про працю України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 16.02.2016 року по 31.12.2016 року ОСОБА_1 працював в ДП «Національне газетно-журнальне видавницво» на посаді заступника головного редактора редакції журналу «Пам`ятки України: історія та культура» з посадовим окладом у розмірі 3698 грн.

Розмір його посадового окладу, як заступника головного редактора державного або комунального друкованого засобу масової інформації встановлюється на рівні посадового окладу заступника міністра Міністерства культури України, яке згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації від 01.06.1994 року (дублікат серія КВ № 683 видано 11.07.2012) є засновником (співзасновником) друкованого засобу масової інформації.

06 квітня 2016 року затверджено Постанову Кабінету Міністрів України № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців в 2016 році», яка набрала чинності з 01.05.2016 року та діяла до 18.01.2017 року. Цією постановою встановлено розміри посадових окладів на постах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів.

Схемою посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292 встановлено, що розмір посадового окладу керівника самостійного управління складає 8270 гривень.

Фактично ж, розмір посадового окладу складав 3698 грн, що на 4572 грн. менше від суми, що підлягала оплаті, в зв`язку з чим заборгованість з плати заробітної плати склала 36576,00 грн (різниця між посадовим окладом, гарантованим законодавством, та фактично виплаченим розміром за період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року).

Разом з тим, відповідно до ст.117 Кодексу законів про працю України розмір середнього заробітку за весь час затримки по день подачі позову складає 142525,20 грн.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Стягнуто з ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» на користь ОСОБА_1 36 576,00 грн - невиплаченої заробітної плати, 142 525,20 грн - середній заробіток за весь час затримки, а всього стягуто 179101,20 грн. Стягнуто з ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1791,00 грн.

В апеляційній скарзі ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що рішення ухвалено без з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права.

За доводами апеляційної скарги, ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» в межах своєї статутної діяльності, керуючись штатним розписом, колективним договором та чинним на той час трудовим законодавством повністю виконало свої зобов`язання щодо виплат по заробітній платі позивачу. Немає жодних юридичних обставин і фактів про встановлення будь-якої заборгованості по заробітній платі у період з 16.02.2016 року по 31.12.2016 року, тобто коли ОСОБА_1 займав посаду заступника головного редактора редакції журналу «Пам`ятки України».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» без задоволення, а рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 травня 2019 року - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що з 16.02.2016 року по 31.12.2016 року ОСОБА_1 працював в Державному підприємстві «Національне газетно-журнальне видавницво» на посаді заступника головного редактора редакції журналу «Пам`ятки України: історія та культура».

Згідно з ст.14 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» до заробітної плати журналіста включаються посадовий оклад, встановлені нормативними актами надбавки, доплати, авторський гонорар, премії.

Розмір заробітної плати журналіста визначається галузевими та регіональними угодами з профспілками, колективними договорами з урахуванням джерел фінансування на підставі законів, інших нормативно-правових актів України.

Заробітна плата керівника телерадіоорганізації не може бути нижчою від заробітної плати заступника керівника органу державної влади, який є засновником (співзасновником) цього засобу масової інформації. У випадках, коли засновником (співзасновником) засобу масової інформації є орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, заробітна плата керівника телерадіоорганізації не може бути нижчою від заробітної плати заступника керівника секретаріату (апарату) відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування. В разі відсутності посади заступника керівника секретаріату (апарату) відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування заробітна плата керівника телерадіоорганізації не може бути нижчою від заробітної плати керівника секретаріату (апарату) органу державної влади, який є засновником (співзасновником) засобу масової інформації.

Прирівнювання розміру заробітної плати журналіста державного або комунального засобу масової інформації до середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації та посадового рівня органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, який є засновником (співзасновником) засобу масової інформації, здійснюється за методикою та в порядку, які визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство культури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року №495, Міністерство культури України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців в 2016 році», яка набрала чинності 01.05.2016 року та діяла до 18.01.2017 року було встановлено розміри посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів. Схемою посадових окладів згідно цієї постанови було визначено, що розмір посадового окладу керівника самостійного управління, служби складає 8270 грн.

За матеріалами справи, ОСОБА_1 за період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року отримував заробітну плату в розмірі посадового окладу, що не відповідав розміру, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292.

Згідно з ст. 43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, а статтею 117 Кодексу визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи встановлені обставини та норми трудового законодавства України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та необхідність стягнення на його користь 36 576,00 грн невиплаченої заробітної плати у вигляді різниці між посадовим окладом та фактично виплаченим розміром за вказаний вище період, а також стягнення 142 525,20 грн середного заробітку за весь час затримки по день його фактичного розрахунку, розрахунок якого відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати».

Доводи апеляційної скарги про те, що немає жодних юридичних обставин і фактів про встановлення будь-якої заборгованості по заробітній платі у період з 16.02.2016 року по 31.12.2016 року, тобто коли ОСОБА_1 займав посаду заступника головного редактора редакції журналу «Пам`ятки України», спростовуються вищевстановленими обставинами справи.

Ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національне газетно-журнальне видавництво" залишити без задоволення.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Голова судового засідання

Судді