Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 500/2859/16-ц

провадження № 61-30715св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - Фермерське господарство «Стоянов А. А.», відповідачі: Фермерське господарство «Денікс-Агро», ОСОБА_1 ,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фермерського господарства «Стоянов А. А.» на рішення Апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2017 року

у складі колегії суддів: Дрішлюка А. І., Заїкіна А. П., Калараша А. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травня 2016 року Фермерське господарство «Стоянов А. А.» (далі - ФГ «Стоянов А. А.») звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства «Денікс-Агро» (далі - ФГ «Денікс-Агро»), ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,7083 га на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 09 жовтня 2001 року.

04 січня 2011 року між ФГ « Стоянов А. А. » та ОСОБА_1 укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого остання передала ФГ «Стоянов А . А.» у строкове платне користування земельну ділянку площею 2,71 га, яка знаходиться на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років.

Водночас державна реєстрація договору не була проведена через зміни у законодавстві, але земельна ділянка була належним чином передана та обробляється ФГ « Стоянов А. А. », договір до цього часу не розірваний та не скасований.

01 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ФГ «Дінекс-Агро» укладенийдоговір оренди стосовно тієї ж самої земельної ділянки.

Посилаючись на вищевказане, ФГ «Стоянов А. А.» просило суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 01 вересня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Дінекс-Агро»; скасувати державну реєстрацію договору права оренди земельної ділянки від 01 вересня

2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Дінекс-Агро».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду одеської області

від 20 березня 2017 року (у складі судді Жигуліна С. М.) позов

ФГ « Стоянов А. А.» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди від 01 вересня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Дінекс-Агро» щодо земельної ділянки загальною площею 2,71 га.

Скасовано державну реєстрацію права оренди від 01 вересня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Дінекс-Агро» щодо земельної ділянки загальною площею 2,71 га.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на момент підписання

ФГ «Дінекс-Агро» та подальшої державної реєстрації оспорюваного договору оренди землі існувало правомірне, договірне використання

ФГ « Стоянов А. А. » цієї ж земельної ділянки на підставі укладеного між позивачем та ОСОБА_1 договору оренди землі від 04 січня

2011 року, у зв`язку із чим оспорюваним правочином порушено права та охоронювані законом інтереси ФГ «Стоянов А . А. ».

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2017 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ФГ «Стоянов А. А.» відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та

ФГ « Стоянов А. А. » від 04 січня 2011 року, не проведено, а оскаржуваний договір оренди земельної ділянки зареєстрований у встановленому законом порядку, а отже, укладений правомірно, тому правових підстав для визнання останнього недійсним із підстав, передбачених частиною першою статті 203, частиною першою статті 215 ЦК України, не має.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ФГ «Стоянов А. А.» просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України

від 13 березня 2017 року, відповідно до якого сторона набуває право використовувати земельну ділянку не з моменту прийняття рішення компетентним органом про передачу цієї ділянки в оренду, а з моменту укладення договору землі. Також зазначив, що, починаючи з 01 січня

2013 року, з урахуванням внесених змін до законодавства договір оренди землі набув чинності 01 січня 2013 року, оскільки з цього моменту не вимагалось реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Разом з тим, підписаний між ОСОБА_1 та ФГ « Стоянов А. А. » договір оренди земельної ділянки (укладений, підписаний до 2013 року, але не зареєстрований) є укладеним та набрав чинності після досягнення згоди з усіх його істотних умов та його підписання сторонами (стаття 638 ЦК України). Таким чином, договір оренди землі, укладений між позивачем та ОСОБА_1 набрав чинності із 01 січня 2013 року.

Доводи інших учасників справи

У січні 2018 року ФГ «Дінекс-Агро» подало відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим, всі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстави для його скасування відсутні.

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі № 500/2859/16-ц (провадження № 61-30715св18) призначено повторний автоматизований розподіл.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,7083 га на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 09 жовтня 2001 року.

04 січня 2011 року між ФГ « Стоянов А. А. » та ОСОБА_1 укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого остання передала ФГ « Стоянов А . А .» у строкове платне користування земельну ділянку площею 2,71 га, яка знаходиться на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору договір укладено строком на 10 років, починаючи з часу його реєстрації.

Згідно з пунктом 6. 1 вказаного договору земельна ділянка передається в оренду згідно з актом приймання-передачі, який оформлюється у строк, не пізніше семи днів з моменту державної реєстрації даного договору.

Державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного

між ОСОБА_1 та ФГ « Стоянов А. А. », не проведено.

01 вересня 2014 року між ФГ «Денікс-Агро» та ОСОБА_1 укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,71 га, відповідно до умов якого остання передала ФГ «Денікс-Агро» у строкове платне користування земельну ділянку площею 2,71 га, яка знаходиться на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком

на 10 років.

Реєстрація вказаного договору підтверджена витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо з належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення договору оренди від 04 січня 2011 року) передача об`єктів оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі частини першої статті 210, частини третьої статті 640 ЦК України, статті 125 ЗК України й статті 18 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення договору оренди від 04 січня 2011 року) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Аналогічної позиції дотримувався Верховний Суд України в постановах

від 25 грудня 2013 року у справі № 6-118цс13, від 19 лютого 2014 року

у справі № 6-162цс13, від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16,

від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16.

Встановивши, що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ФГ « Стоянов А. А. » від 04 січня 2011 року не була проведена і цей договір фактично є неукладеним, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність, визначених частиною першою статті 203, частиною першою статті 215 ЦК України підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 01 вересня

2014 року між ОСОБА_1 та ФГ «Дінекс-Агро», який в установленому законом порядку зареєстровано реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Посилання у касаційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України від 13 березня 2017 року, відповідно до якої сторона набуває право використовувати земельну ділянку не з моменту прийняття рішення компетентним органом про передачу цієї ділянки в оренду, а з моменту укладення договору землі, є необґрунтованими, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 18 січня 2017 року набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін, тобто договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Доводи касаційної скарги, що підписаний між ОСОБА_1 та позивачем договір оренди земельної ділянки (укладений, підписаний до 2013 року, але не зареєстрований) є укладеним та набрав чинності після досягнення згоди з усіх його істотних умов та його підписання сторонами (стаття 638 ЦК України), колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказане суперечать наведеним вище нормам закону (у редакції, чинній на час укладення договору оренди від 04 січня 2011 року), якими передбачено обов`язкову державну реєстрацію договору оренди землі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Рішення апеляційного суду є достатньо мотивованим та таким, що відповідають нормам закону.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Стоянов А. А.» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська А. І. Грушицький В. В. Сердюк