РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019

м.Харків

Справа № 639/3191/19

провадження 2/639/1365/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря- Міжиріцької А.В.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

представник позивача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на 13/200 частин будинку в порядку набувальної давності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання за неюправа власності на 13/200 частин житлового літ."А-1" з прибудовами літ."А1-1", літ."А2-1" та літ. "а6" з ганками літ."а3", літ."а8" та тамбуром літ."а7" загальною площею 138 кв.м., житловою - площею 68,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з наступними надвірними будівлями та спорудами: льохами літ."Г" та "Е", вбиральнями літ."Д" та "О", сараями літ. "К", "М", "Н", гаражем літ."Л", душем літ."П" та огорожами №1-3 та 5-7 в порядку набувальної давності.

В подальшому ОСОБА_1 зменшила свої позовні вимоги і просила визнати за нею право власності на 13/200 частин житлового будинку загальною площею 138 кв.м., житловою - площею 68,9кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель ( без урахування самочинних споруд) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що 09.02.2010 р. вона отримала право власності на 25/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі - ОСОБА_4 , яка відповідно володіла зазначеною часткою на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з 2003 року. Зареєстрована ОСОБА_1 в даному будинку та проживає з 2003 року. На даний час співвласниками житлового будинку є також ОСОБА_5 , яка володіє 137/200 частинами на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.1988р. , а також ОСОБА_3 , якій належить 13/200 частин згідно свідоцтва про право власності від 23.11.1971р. Згідно Технічного паспорту в житловому будинку склався певний порядок користування між співвласниками будинок має дві квартири, однією з яких користується позивач з родиною (чоловіком та сином), в іншій мешкає родина співвласниці ОСОБА_5 Співвласницю ОСОБА_3 позивачка ніколи не бачила та не знала, що вона є співвласником, в будинку вона ніколи не була зареєстрована, за інформацією сусідів ймовірніше її немає серед живих, оскільки вона орієнтовно 1917 року народження. За свідченнями ОСОБА_1 на її 25/100 ідеальних частин в спірному будинку належить 34,5 кв.м загальної площі та 17,22 кв.м. житлової площі, але фактично і вона, і її бабуся - спадкодавець користувались 52,1кв.м. загальної площі та 21,5 кв.м. житлової площі. Різниця в площі пояснюється тим, що фактично до складу квартири №1 , в якій мешкає позивач, входить не тільки житлова площа, що належить позивачу, а і площа, яка належить ОСОБА_3 на 13/200 частин . На зазначену долю припадає 8,97 кв.м. загальної площі та 4,48 кв.м. житлової площі.

Як стверджує позивач, частиною будинку, де вона постійно проживає, ОСОБА_1 опікується одноособово, за останні десять років в будинку зробила низку ремонтних робіт, в тому числі провела водогін, замінила вікна, утеплила будинок, тощо. Про те, що в частині будинку, якою вона користується, є частка власності іншої особи - ОСОБА_3 дізналася тільки рік тому, коли стало питання про продаж належної частини та оформлення відповідних документів. За таких обставин ОСОБА_1 вважає, що має право на 13/200 частин спірного житлового будинку, які належать ОСОБА_3 в порядку набувальної давності ( а.с.133-134).

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача - Харківської міської ради надав відзив на позовну заяву, в якому стверджує, що спірний житловий будинок має самочинні переобладнання, прибудови та надвірні будівлі, у зв`язку з цим у позові належить відмовити та просить суд розглядати справу за його відсутності, за наявними у справі матеріалами ( а.с. 69-73, 122-125).

Позивач надала відповідь на відзив, стверджуючи, що вона не знала та не могла знати про володіння чужим майном, оскільки в цій частині будинку проживала вона разом зі спадкодавцями та ніколи не чула про ОСОБА_3 ( а.с. 98-100).

3 особа- ОСОБА_5 - власник 137/200 частини домоволодіння проти задоволення позовних вимог заперечувала, надавши відзив на позов та зазначивши, що сараї літ."М","Н", гараж літ."Л" та душ літ."П" знаходяться на частині земельної ділянки, якою користується ОСОБА_5 , позивачка жодного відношення до них не має. Також згідно рішення виконавчого комітету Жовтневого району м. Харкова №68-19 від 16.05.1989р. "Про дозвіл на прибудову приміщень по АДРЕСА_1 прибудову до будинку було також здійснено ОСОБА_5 за дозволом та без участі ОСОБА_1 ( а.с. 109-111).

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.11.2019 р., за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 , витребувана з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» копія договору про порядок користування жилим будинком АДРЕСА_1 , посвідченого 5-ю Харківською державною нотаріальною конторою 12.12.1987 р. та зареєстрованого КП «Харківське міськБТІ» 17.12.1987 р. за № 90( а.с. 157-158).

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи , оцінившиналежність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Кожушною Л.М., реєстровий № 2-74 від 09 лютого 2010 року, належать ОСОБА_1 (дівоче прізвище " ОСОБА_1 "). Зазначена частка успадкована позивачем від бабусі - ОСОБА_4 , яка володіла нею на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , виданого П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою 16 квітня 2003 року, реєстровий № 5-159 ( а.с. 9-11,13).

Згідно рішення І сесії Харківської міської ради VII скликання "Про перейменування об`єктів топоніміки м. Харкова" від 02.02.2016р. назва "вулиця Луначарського" змінена на "вулиця Врубеля", що підтверджується довідкою ТОВ "Архілаін" від 27 листопада 2018р. № 6827/18.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що до об`єктів нерухомого майна № 155017819 від 04.02.2019р. співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 також є в 137/200 частинах - ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу р.№3-1056 від 22.04.1988р. , посвідченого 5 ХДНК та в 13/200 частинах - ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 23.11.1971р. виданого РЖУ Жовтневого району м. Харкова, загальна площа житлового будинку - 138кв.м., житлова площа - 68,9 кв.м. ( а.с. 117-119).

Згідно технічного паспорту від 27 листопада 2018 року , виготовленого ТОВ "Архілаін" за адресою: АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок літ."А-1" з прибудовами літ."А1-1" , літ."А2-1" та літ. "а6" з ганками літ."а3", літ."а8" та тамбуром літ."а7" загальною площею 138 кв.м., житловою - площею 68,9кв.м. з наступними надвірними будівлями та спорудами: льохами літ."Г" та "Е", вбиральнями літ."Д" та "О", сараями літ. "К", "М", "Н", гаражем літ."Л", душем літ."П" та огорожами №1-3 та 5-7. У якості самочинних будівель зазначений сарай літ. "Н".

Як вбачається з Технічного паспорту та Договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної дольової власності, посвідченого 12.12.1987 р. 5-ою Харківською Держнотконторою за р. № 3 -2804 та зареєстрованим в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 17.12.1987 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , прож. по АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , яка прож. по АДРЕСА_3 встановили порядок користування житловим будинком, який складався з двох окремих квартир з надвірними будівлями. У користування ОСОБА_7 і ОСОБА_9 перейшли приміщеннями 1-4, 1-5 ( житлові кімнаті пл. 21,5 кв.м.), 1-2, 1-3, 1-6, 1-7, прим. 1-1.

На даний час до квартири №1 , якою користується ОСОБА_1 відносяться приміщення: №1-1 - коридор, №1-2 - кухня, №1-3 коридор, №1-4 житлова кімната, №1-5 житлова кімната, № 1-6 санвузол, №1-7 - коридор. Загальна площа квартири №1 складає 52,1 кв.м., житлова - 21,5кв.м. До квартири №2 , якою користується ОСОБА_5 належать приміщення: №2-4 - коридор, №2-5 - житлова кімната, №2-6 - житлова кімната, №2-7 житлова кімната, №2-8 житлова кімната, №2-12 - коридор, №2-13 - санвузол, №2-14 - кухня. Загальна площа квартири №2 якою користується ОСОБА_5 складає - 85,9 кв.м., житлова - 47,4 кв.м.( а.с. 19-28, 164-167).

Як вбачається з будинкової книги, інформації з реєстру територіальної громади м.Харкова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 з 23.07.2003 року по даний час. Разом з нею в будинку проживає і зареєстрований син - ОСОБА_10 , 2017 року народження. ОСОБА_3 в будинку зареєстрована не була ( а.с.30-39) . В будинку зареєстровані та проживають також ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

В судовому засіданні позивач пояснила, що зі слів сусідів дата народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ державної міграційної служби України в Харківській області від 29.11.2019р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованою в Харківській області не значиться.

Відповідно до Договору про порядок користування житловим будинком, посвідченого 5-ою Харківською Державною нотконторою 12.12.1987 року за р. № 3 -2804, який був підписаний в тому числі ОСОБА_3 , місце її проживання зазначено : АДРЕСА_3 . На теперішній час за цією адресою ( АДРЕСА_3 ) згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 13.12.2019 року зареєстровані інші особи з 2016 р.

Актами Комітету району в місті жителів приватного сектору Новобаварського району м. Харкова № 42 від 01.03.2019р. та № 16 від 29.01.2019р., складеними сусідами по АДРЕСА_1 підтверджено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 01.12.2000р. по даний час не мешкає.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_14 пояснив, що мешкає по сусідству з позивачем з дев`яностих років. Позивача знає ще з підліткового віку, також добре спілкувався з її бабусею - ОСОБА_4 . Про відповідача ОСОБА_3 ніколи не чув та її не бачив. Будинок по АДРЕСА_1 розподілений на дві окремі квартири. В одній половині мешкає ОСОБА_1 , в іншій - ОСОБА_5 з родиною. Підтвердив, що ОСОБА_1 провела водогін, замінила вікна, утеплила будинок, виконує інші роботи по господарству.

Позивачем надані суду копії квитанцій за 2009-2018 роки про оплату нею особисто комунальних послуг ( а.с. 40-49).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом цих норм визначаються ознаки володіння, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним та володіння повинно бути безперервним протягом зазначених строків. Перебіг строку набувальної давності на нерухоме майно починається з моменту виникнення володіння

За вимогами п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відтак, початком перебігу строку набувальної давності є 01 січня 2001 року.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.п.9, 11, 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст. 344 ЦК)).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст. 344 ЦК).

Виходячи зі змісту ч.1ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

За таких обставин, враховуючи, що позивач тривалий строк відкрито, добросовісно та безперервно володіє частиною домоволодіння по АДРЕСА_1 , суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню .

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 89, 259, 264, 265 ЦПК України, cуд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області, ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 13/200 частин житлового будинку 32 з відповідною частиною надвірних будівель ( без урахування самочинних споруд ) по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділуХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач: ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Харківська міська рада (, м. Харків, пл.Конституції, 7 );

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

СУДДЯ