Справа № 296/807/18
УХВАЛА

"25" лютого 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Галасюк Р.А.,

за участю секретаря судового засідання Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі заяву Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4), по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» про стягнення заборгованості по заробітній платі, про поворот виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2019 року Державна установа «Житомирська виправна колонія (№4) звернулась із заявою про поворот виконання рішення Корольовського районного суду м.Житомира 19.06.2018 року за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» про стягнення заборгованості по заробітній платі, та просить стягнути з ОСОБА_1 безпідставно стягнені кошти в сумі 71994,72 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 19.06.2018 року по справі №296/807/18 з Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» на користь ОСОБА_1 - 56994 грн. 72 коп. ненарахованої та невиплаченої заробітної плати, а також 15000,00 моральної шкоди.

Рішення суду виконано примусово державною виконавчою службою на підставі виконавчого листа Корольовського районного суду м.Житомира №296/807/18 виданого 27.09.2018 року. З рахунку Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4) на користь ОСОБА_1 перераховано 71995,00 грн.

Житомирський апеляційний суд своєю постановою від 28.01.2019 року скасував рішення суду першої інстанції, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» про стягнення заборгованості по заробітній платі закрив.

Таким чином, у відповідності до ч.9 ст.444 ЦПК України, відповідач вважає, що стягнуті за рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 19.06.2018 року по справі №296/807/18 кошти підлягають поверненню заявнику.

Розгляд заяви проведено за положеннями спрощеного позовного провадження.

Дослідивши заяву і надані документи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.06.2018 року Корольовським районним судом м. Житомира по справі №296/807/18 позов ОСОБА_1 до Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» про стягнення заборгованості по заробітній платі, було задоволено повністю та стягнено з Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» на користь ОСОБА_1 - 56994 грн. 72 коп. ненарахованої та невиплаченої заробітної плати, а також 15000,00 моральної шкоди, та стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 2466,80 грн.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Житомирського апеляційного суду.

28.01.2019 року постановою Житомирського апеляційного суду скасувано рішення суду першої інстанції, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» про стягнення заборгованості по заробітній платі закрив.

Рішення суду виконано примусово державною виконавчою службою на підставі виконавчого листа Корольовського районного суду м.Житомира №296/807/18 виданого 27.09.2018 року. З рахунку Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4) на користь ОСОБА_1 перераховано 71995,00 грн.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року у справі №13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Отже, поворот виконання - це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

Згідно з ч.9 ст.444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 445 ЦПК України встановлені певні обмеження повороту виконання. Зокрема частиною 1 цієї статті передбачено, що у разі скасування за нововиявленими чи виключними обставинами рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Друга група підстав недопущення повороту виконання рішення ґрунтується на менш суворих умовах, тому охоплює більшу категорію справ. Для цієї категорії справ не має значення, в якому порядку ухвалено те рішення, яким було скасовано інше виконане рішення. Ця категорія справ, щодо яких також не допускається поворот виконання рішення, визначається такими умовами: предметом спору є вимоги у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин; скасоване та виконане рішення ґрунтувалося на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Аналогічна правова норма міститься й у положеннях статті 239 Кодексу законів про працю України щодо обмеження повороту виконання рішень по трудових спорах.

Трудові правовідносини - це врегульовані нормами трудового права суспільні відносини, що виникають у результаті укладення трудового договору (власне трудові), а також відносини з приводу встановлення умов праці на підприємствах, навчання й перекваліфікації за місцем праці та відносини, пов`язані з наглядом і контролем за додержанням трудового законодавства, вирішенням трудових спорів та працевлаштуванням громадян. Трудові правовідносини це правовідносини, що виникають на підставі укладення трудового договору між працівником і роботодавцем, за яким працівник зобов`язаний виконувати роботу, визначену договором, дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, а роботодавець у свою чергу зобов`язаний виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи й передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що поворот виконання має певні обмеження, зокрема що випливають із трудових відносин.

Оскільки правовідносини, що склались між сторонами випливають з трудового законодавства, з врахуванням суті спору, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для повороту його виконання.

Керуючись ст.239 КЗпП України, ст.ст. 260,444,445 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4), по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» про стягнення заборгованості по заробітній платі, про поворот виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р. А. Галасюк