провадження №: 4-с/752/88/19
У Х В А Л А

Іменем України

17.05.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенка Владислава Андрійовича на дії та бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенка Владислава Андрійовича, відповідно до якої просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенка Владислава Андрійовича по виконавчому провадженню № 53352645 та зобов`язати державного виконавця голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенка Владислава Андрійовича вчинити дії відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» по виконавчому провадженню № 53352645. Також заявник просить стягнути з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь заявника судові витрати в розмірі 11502,96 грн..

Скарга обґрунтована тим, що Голосіївським районним судом м. Києва 30.01.2015 року було видано виконавчий лист № 752/15705/14-ц про примусове виконання рішення за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу завданої внаслідок ДТП, відповідно до якого присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» страхову відшкодування в розмірі 5082,64 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

На підставі Договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора від 21 грудня 2016 року укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» і Товариством з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», новим стягувачем у вказаному виконавчому провадженні.

15.06.2017 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було винесено постанову по виконавчому провадженню № 53352645 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» не погодилось з вказаною постановою, оскільки її було винесено без проведення всіх необхідних дій для фактичного виконання рішення, а тому звернулось зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця.

20.12.2017 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/19007/17 скаргу ТОВ «УМ Факторинг» задоволено; скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.06.2017 року.

Проте, заявник зазначає, що всупереч наявності хвали суду, яка набрала законної сили, державним виконавцем рішення суду так і не виконане, а виконавче провадження не відновлено.

Враховуючи викладене, просить поновити строк на оскарження бездіяльності та задовольнити скаргу на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенка Владислава Андрійовича.

В судове засідання заявник, представник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, та боржник не з`явились, про місце і час судового розгляду були повідомлені належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2014 року, яке набрало законної сили 18.12.2014 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу в розмірі 5082,64 грн., судовий збір 243,60 грн..

30.01.2015 року на підставі зазначеного рішення суду Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 752/15705/14-ц.

На підставі Договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора від 21.12.2016 року укладеного між приватним акціонерним товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» і Товариством з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», до позивача перейшло право вимоги по виконавчому листу № 752/15705/14-ц.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

15 червня 2017 року державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві Яковенко В. А. було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві №53352645 керуючись п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

20.12.2017 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/19007/17 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» задоволено та визнано бездіяльність та неправомірними дії щодо виконання виконавчого документа стягувачу державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенко В.А. у виконавчому провадженні № 53352645 про стягнення на користь ТОВ «УМ Факторинг» з ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 5082,64 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн, яка полягає у неналежному здійсненні заходів примусового боргу. Скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.06.2017 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови).

В силу положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В силу положень ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

За письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника (за наявності відповідних повноважень) стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

Не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 54 цього Закону). Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником у іншому виконавчому провадженні).

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. передбачено, що у разі відсутності відомостей, яким чином проводити виплату коштів стягувачу, виконавець повідомляє стягувача про наявність належних йому коштів та пропонує йому повідомити шляхи отримання ним коштів (через фінансові установи з обов`язковим зазначенням реквізитів для перерахування коштів або поштовим переказом із зазначенням повної адреси стягувача).

У разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отриманням ним коштів державний виконавець не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження, яким визначає належність указаних кошті та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби.

Перерахування коштів з рахунків державної виконавчої служби здійснюється на підставі платіжного доручення.

Як встановлено судом, грошові кошти пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу в розмірі 5082,64 грн та судовий збір в сумі 243,60 грн., які підлягали стягненню з ОСОБА_1 на користь Пат «СК «Українська страхова група» не надходили на його рахунок.

З огляду на викладене рішення суду не може вважатись виконаним, оскільки не досягнута мета виконавчого провадження, кошти за рішенням суду не отримані стягувачем.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст.451 ЦПК України).

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що грошові кошти на виконання рішення суду не були отримані стягувачем, суд приходить до висновку про задоволення скарги в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що понесені позивачем судові витрати, витрати на професійну правничу допомогу, підтверджені належними та допустимими доказами, в частині суми 11502,96 грн., суд дійшов висновку, що такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенка Владислава Андрійовича на дії та бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенка Владислава Андрійовича по виконавчому провадженню № 53352645.

Зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенка Владислава Андрійовича поновити виконавче провадження № 53352645 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу в розмірі 5082,64 грн, судовий збір в сумі 243,60 грн.

Стягнути з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ в м. Києві () понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі в розмірі 11502 (одинадцять тисяч п`ятсот дві) грн. 96 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур