Справа № 462/3876/17 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/811/1116/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого - судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 19 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом (а.с.1-2), уточненим заявами від 31.10.2018 року та від 25.01.2019 року (а.с.165, 202), в якому просила стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду в розмірі 23940 грн., завдану внаслідок залиття належної їй з чоловіком ОСОБА_6 на праві власності квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених до відповідачів позовних вимог позивач посилалась на те, що відповідачі, які є співвласниками сусідньої квартири АДРЕСА_2 в цьому двоквартирному будинку, самочинно без її згоди зруйнували частину горища над своєю квартирою для будівництва другого поверху, внаслідок чого відбулось залиття її квартири дощовою водою і пошкоджено стіни, стелю та паркет в квартирі, а також зовнішні стіни будинку, що підтверджено актом Львівського комунального підприємства (далі - ЛКП) «Сяйво» від 05.11.2014 року та висновком експертного будівельно-технічного дослідження №05/15 від 25.03.2015 року. Внаслідок таких неправомірних дій відповідачів їй завдано моральної шкоди, розмір якої нею визначено на підставі висновку амбулаторної судово-психологічної експертизи №11/К від 25.07.2018 року.

В уточненій заяві від 31.10.2018 року (а.с.165) позивач просить врахувати, що внаслідок перебудови відповідачами даху, над їхньою (відповідачів) квартирою утворився «сніговий мішок» - місце з найгіршим рівнем відведення води з даху, і під час танення снігу або сильних чи тривалих дощів саме там протікає дах і вода потрапляє у її квартиру, а тому за висновком №06/18 будівельно-технічної експертизи від 28.03.2018 року, який вона замовила, для відновлення надійного відведення води з даху їй необхідно здійснити перебудову даху, що потребує значних коштів, яких у неї немає, а тому порушення її прав триватиме ще довго.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 19 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди.

В решті позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у користь ОСОБА_1 по 1563 грн. 75 коп. судових витрат з кожного.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , просить його змінити в частині визначення розміру присудженого їй морального відшкодування, задовольнивши її позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що суд визначив розмір морального відшкодування без належного обгрунтування свого висновку в цій частині, позаяк, вона на підтвердження розміру завданої їй моральної шкоди надала висновок експерта, який судом безпідставно не було враховано. Вважає, що відповідно до вимог процесуального закону, суд повинен був навести мотиви, з яких не враховує наданий нею висновок експерта, однак, такі відсутні в оскаржуваному рішенні суду.

Апелянт звертає увагу, що для захисту свого порушеного права вона понесла 14974 грн. 83 коп. судових витрат, з яких: на сплату судового збору - 640 грн., на оплату правничої допомоги - 3900 грн. та на оплату судової експертизи - 10434 грн. 83 коп., однак, суд присудив їй 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 6255 грн. - на відшкодування судових витрат, а тому ефект від судового захисту становить лише 1280 грн. 17 коп.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24.12.2019 року, є дата складення повного судового рішення - 28.12.2019 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За загальним правилом відшкодування моральної шкоди, яке міститься у статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються тяжкість та тривалість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, можливість їх відновлення, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому, суд має виходити із засад розумності та справедливості.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача та присуджуючи у її користь моральне відшкодування, суд першої інстанції правильно виходив із того, що моральна шкода завдана позивачеві пошкодженням її квартири внаслідок залиття квартири з вини відповідачів, оскільки факт пошкодження квартири та вину відповідачів встановлено рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 18 серпня 2017 року у справі №462/2808/15-ц за позовом ОСОБА_6 (чоловіка позивачки) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - ЛКП «Сяйво», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яке набрало законної сили (а.с.207-218), а тому, відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, ці обставини не потребують доказуванню в даній справі.

Колегія суддів погоджується і з визначеним судом першої інстанції розміром морального відшкодування - 10000 грн., оскільки за встановлених обставин справи він відповідає вимогам розумності і справедливості.

Посилання позивача на необхідність врахування висновку експерта і присудження у її користь морального відшкодування у розмірі, визначеному експертом, є безпідставними, оскільки за вимогами наведених вище норм матеріального закону саме суд з урахуванням усіх обставин справи, в тому числі й тих, які мають істотне значення для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди, визначає розмір такого відшкодування, дотримуючись вимог розумності і справедливості, а розрахунки грошової компенсації за висновком експерта є лише науково-практичною рекомендацією для визначення характеру та ступеня моральних страждань з урахуванням індивідуально-особистих властивостей підекспертного і суб`єктивних наслідків зазначеної ситуації.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що чоловіку позивачки - ОСОБА_6 у вказаній вище справі за аналогічних обставин та вчинення відповідачами тих же протиправних дій щодо заподіяння майнової шкоди пошкодженням квартири, було присуджено лише 2500 грн. грошової компенсації за завдану моральну шкоду.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, доводи апелянта не дають правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 19 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.