Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 643/4417/16-ц

провадження № 61-28475св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Он Клінік Харків», медичний центр «Глорі», фізична особа-підприємець Осадчий Володимир В`ячеславович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова у складі судді Єрмак Н. В. від 22 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Котелевець А. В., Швецової Л. А., Пилипчук Н. П., від 08 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Он Клінік Харків» (далі - ТОВ «Он Клінік Харків»), медичного центру «Глорі» (далі - МЦ «Глорі»), фізичної особи - підприємця (далі -ФОП) ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 13 січня 2012 року між ним та ТОВ «Он Клінік Харків» укладений договір про надання платних медичних послуг, відповідно до умов якого ТОВ «Он Клінік Харків» зобов`язалося надати йому комплекс медичних послуг, включаючи обстеження або лікування уролога, а він зобов`язався оплатити надані послуги згідно з прейскурантом цін.

19 жовтня 2015 року він звернувся до ТОВ «Он Клінік Харків» з приводу консультації та медичної допомоги уролога. Після проведення ультра-звукового дослідження та огляду йому було запропоновано здати ряд аналізів. Забір проб для аналізу було зроблено в ТОВ «Он Клінік Харків», а лабораторний аналіз - в МЦ «Глорі» ФОП ОСОБА_2 .

За надані послуги він сплатив 5 903,00 грн. (1 223,00 грн - за проведення лабораторних досліджень, 150,00 грн -за консультацію лікаря, 140,00 грн - за проведення ультра-звукового дослідження, 4 390,00 грн - за лікування), а йому було надано дві версії аналізів: неофіційна без підпису та печатки лабораторії та офіційна з підписом та печаткою.

Позивач зазначав, що результати лабораторних аналізів мають багато помилок та відрізняються один від одного.

Неякісне здійснення лабораторних досліджень, фальсифікація медичної документації, неякісне медичне обслуговування та лікування призвело до загострення та ускладнення хронічних захворювань, у зв`язку з чим він був вимушений оперуватися в другій міській лікарні. Це призвело до тимчасової непрацездатності та додаткових збитків, фізичного болю, появі душевних страждань.

З урахуванням зазначеного та уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив стягнути на його користь на відшкодування майнової шкоди: з ТОВ «Он Клінік Харків» - 11 830,00 грн (5 903,00 грн - за лікування у лікаря-уролога в 2015 році, 4 950,00 грн - за лікування у лікаря-уролога в 2012 році, 2 200,00 грн за лікування у лікаря-уролога в 2013 році); з МЦ «Глорі» ФОП ОСОБА_2 . - 1 223,00 грн. Стягнути з відповідачів на його користь на відшкодування моральної шкоди 150 000,00 грн (75 % - з ТОВ «Он Клінік Харків» та 25 % - з МЦ «Глорі», ФОП ОСОБА_2 ).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що діями відповідачів позивачу завдана майнова та моральна шкода.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні його позову, не надали належної правової оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи та свідчать про проведення йому неякісного лікування на основі незаконних лабораторних досліджень.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У березні 2018 року ТОВ «Он Клінік Харків» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просило відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судові рішення без змін, як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11 червня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

13 січня 2012 року між позивачем та ТОВ «Он Клінік Харків» укладений договір про надання платних медичних послуг, відповідно до умов якого ТОВ «Он Клінік Харків» зобов`язалося надати ОСОБА_1 комплекс медичних послуг, включаючи обстеження або лікування уролога, а він зобов`язався оплатити надані послуги згідно з прейскурантом цін.

З 25 червня 2011 року та з 17 серпня 2013 року позивач проходив лікування по проктологічному напрямку в ТОВ «Он Клінік Харків».

19 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звертався до ТОВ «Он Клінік Харків» з приводу консультації та медичної допомоги уролога. При цьому аналізи було зроблено в МЦ «Глорі» ФОП ОСОБА_2 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Згідно з пунктами «а», «д», «ї» частини першої статті 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає: життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров`я людини; кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я.

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 8 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

У результаті звернення до ТОВ «Он Клінік Харків» за наданням медичної допомоги та оплати наданих медичних послуг між позивачем та ТОВ «Он Клінік Харків» виникли договірні правовідносини.

Правове регулювання договірних правовідносин здійснюється за нормами глави 63 книги п`ятої ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 906 ЦК України).

Якщо медична допомога пацієнтові надається за плату, а здійснення суб`єктом господарювання медичної практики у сфері охорони здоров`я передбачає отримання прибутку, то відповідальність за неналежне виконання умов договору надавач медичних послуг нестиме незалежно від наявності вини у його діях. У разі якщо надання неналежних послуг за договором призвело не лише до завдання майнових збитків, а й до завдання шкоди здоров`ю споживача послуг, то наставатиме додатково деліктна відповідальність.

У разі надання медичної послуги, яка містить істотні недоліки, пацієнт як споживач має право на розірвання такого договору, а також на відшкодування завданих йому збитків.

За правилом частини четвертої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Договірна відповідальність настає за невиконання умов договору, а позадоговірна (деліктна) за спричинену шкоду здоров`ю на підставі правил статей 1166, 1167 ЦК України.

Звертаючись до суду з цим позовом про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, ОСОБА_1 його правовими підставами визначив правила статей 1166, 1167 ЦК України та положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для настання відповідальності за завдання шкоди ушкодженням здоров`я необхідна наявність таких умов: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, наявність вини.

Моральна шкоди, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті (частина 1 статті 1167 ЦК України).

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, підстав відступити від якого Верховний Суд не встановив.

Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилався на неякісне надання медичних послуг.

Відповідно до Порядку контролю якості медичної допомоги, який затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 вересня 2012 року № 752, контроль якості наданої медичної допомоги проводиться у випадках смерті пацієнтів, первинного виходу на інвалідність осіб працездатного віку, розбіжності встановлених діагнозів, недотримання закладами охорони здоров`я стандартів медичної допомоги (медичних стандартів), клінічних протоколів, табелів матеріально-технічного оснащення, а також у випадках, що супроводжуються скаргами пацієнтів та/або близьких осіб, які доглядають за пацієнтами, шляхом клініко-експертної оцінки якості та обсягів медичної допомоги.

Клініко-експертна оцінка якості та обсягів медичної допомоги здійснюється шляхом експертизи клінічних питань діагностики, лікування та реабілітації медичними радами закладів охорони здоров`я, клініко-експертними комісіями Міністерства охорони здоров`я України та/або управлінь охорони здоров`я протягом 30 днів з дня надходження відповідного звернення або з ініціативи Міністерства охорони здоров`я України, про що складається висновок за результатами клініко-експертної оцінки за формою, наведеною в додатку до цього Порядку.

Відповідно до Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, яке затверджене наказом Міністерства охорони здоров`я України від 06 серпня 2013 року № 693 «Про організацію клініко-експертної оцінки якості медичної допомоги» клініко-експертна комісія (далі - КЕК) створюється Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій для колегіального розгляду клініко-експертних питань діагностики, лікування та реабілітації в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування та у фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність з медичної практики щодо надання медичної допомоги та медичних послуг.

Підставою для здійснення клініко-експертної оцінки якості обсягів медичної допомоги та медичних послуг відповідно до цього Положення є наказ МОЗ України або відповідного органу охорони здоров`я, який приймається за результатами розгляду запитів і звернень фізичних та юридичних осіб з ініціативи МОЗ України.

Клініко-експертна комісія проводить клініко-експертну оцінку якості та обсягів медичної допомоги та медичних послуг шляхом експертизи клінічних питань діагностики, лікування та реабілітації, наявності відповідної кваліфікації спеціалістів за напрямком надання медичної допомоги та медичних послуг.

Висновком за результатами клініко-експертної оцінки клініко-експертної комісії за профілем «Хірургічна допомога» від 05 квітня 2017 року щодо надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_1 у ТОВ «Он Клінік Харків» не встановлено, що ТОВ «Он Клінік Харків» надавало позивачу неякісну медичну допомогу та медичне обслуговування (а. с. 62-67, т. 2).

Порушень з боку МЦ «Глорі» ФОП ОСОБА_2 . Департаментом охорони здоров`я Харківської обласної адміністрації з лабораторної діагностики при перевірці не виявлено (а. с. 74 -76).

Установивши вказані обставини, надавши належну правову оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача майнової та моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги про те, що доказами неякісного лікування є висновки інших медичних установ та контрольне ультра-звукове дослідження після лікування, є безпідставними, оскільки вказані докази не доводять факт неякісного лікування.

Інших доказів, які б свідчили про факт наданняТОВ «Он Клінік Харків» позивачу неякісної медичної допомоги та медичного обслуговування, матеріали справи не містять.

Посилання позивача на те, що він не погоджується з висновком клініко-експертної комісії від 05 квітня 2017 року не спростовують висновків судів, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновком судів стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищезгаданої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник