Справа № 415/4838/16-ц
Провадження № 22-ц/810/729/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23 серпня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2016 року

у цивільній справі за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2016 року подання державного виконавця Лисичанського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганської області А.С. Безволенко про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 19 серпня 2019 року звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити йому строк на подачу апеляційної скарги.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що про незаконні дії Лисичанського ДВС він дізнався, коли держана прикордонна служба відмовила йому у виїзді за кордон і вказала йому на оскаржувану ухвалу, після чого останній зробив до Лисичанського міського суду запит і дізнався про всі обставини справи 20 червня 2019 року, а також отримав фотокопію справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Скаржником при зверненні до суду з апеляційною скаргою був пропущений строк на апеляційне оскарження.

Застосуванню підлягають норми підпункту 13 пункту 1 Розділу XII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-V111), що набрав чинності 15.12.2017 року, відповідно до якого судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За правилами частини другої статті 294 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618- IV) (далі - ЦПК 2004 року) апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 127 ЦПК України (Закон України № 2147-VIII) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як Закон № 1618- IV, так і Закон № 2147-VIII передбачають можливість поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень в разі його пропуску з поважних причин.

Відповідно до п. 8 ч. 2, п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначена дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується,

Вказані відомості у скарзі відсутні та відповідні докази не додано.

Із доданої до апеляційної скарги копії оскаржуваної ухвали вбачається, що ухвала суду першої інстанції постановлена 05 жовтня 2016 року без участі сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

За змістом ст. 377-1 ЦПК України (2004 року) вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзд за межі України вирішується судом негайно без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на апеляційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху, а скаржнику запропонувати усунути наведені недоліки, а саме - надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали, в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що згідно ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо відповідні докази отримання копії оскаржуваної ухвали не будуть надані або підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 ЦПК України.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2016 року залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити скаржнику, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження,

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя