Справа № 185/4846/19
Провадження № 2/185/2967/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А. відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2019 року акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 60 217 грн. 08 коп. та судові витрати по справі.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 24 квітня 2012 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, станом на 31 березня 2019 року утворилась заборгованість, що становить 60 217 грн. 08 коп., з якої 847 грн. 45 коп. - заборгованість за кредитом, 51 525 грн. 96 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4 500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 2843,67 грн. штраф (процентна складова).

Відповідач надала до суду відзив на позов відповідно до змісту якого зазначила, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у зв`язку з невиконанням нею взятих на себе грошових зобов`язань з посиланням на примірник «заяви позичальника» як на належний та допустимий доказ виникнення цивільних прав та обов`язків та підставу застосування цивільно-правової відповідальності є безпідставним. Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був укладений належним чином. У заяві позичальника не викладені умови кредитного договору, а тому вона не була ознайомлена з усіма істотними умовами кредитного договору. Матеріали справи не містять підтверджень що саме ці Умови кредитування та Витяг з тарифів розуміла вона і погодилася саме з ними. Крім того роздруківка з сайту не може бути належним доказом. Позивач проводить розрахунки без урахування строку позовної давності. Також позивач намагається притягнути її тричі до відповідальності а саме намагаючись стягнути два штрафи та пеню. Твердження позивача щодо встановлення нібито кредитним договором 30% за користування кредитом не відповідають дійсності, оскільки згідно розрахунку даний відсоток безпідставно змінювався. Просила застосувати позовну давність та відмовити у позові в повному обсязі.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, де вказав на те, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Укладання кредитного договору таким чином, чинному законодавству України не суперечить. Крім того, позивачем надана до суду анкета заява від 24.04.2012 року де відповідач висловила згоду на укладання договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особисто засвідчила, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами, Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Одностороння зміна тарифів та інших умов обслуговування є правом банку і відповідач підписала кредитний договір погодившись із цим. Щодо одночасного застосування пені та штрафу зазначив, що дана можливість прямо передбачена законодавством України. Щодо строку позовної давності зазначив, що картка відповідача діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк пере випущеної картки до останнього дня 10.2015 року. Позивач звернувся з позовом до відповідача 17.05.2019 року до спливу строку позовної давності.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково лише в сумі боргу за кредитом в розмірі 847, 45 грн., в іншій частині позову просила відмовити посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 квітня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 1 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua.

Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 31 березня 2019 року утворилась заборгованість, що становить 60 217 грн. 08 коп., з якої 847 грн. 45 коп. - заборгованість за кредитом, 51 525 грн. 96 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4 500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 2 843,67 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 24 квітня 2012 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення процентів, пені та штрафів поcилається на обов`язок відповідача по їх сплаті визначений в Умовах та Правилах надання банківських послуг та витягу з «Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Зазначені Умови та Правила та Витяг з Тарифів не містять підпису позичальника.

Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Також, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, документи, що стосуються умов та правил надання споживчого кредиту фізичним особам, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви позичальника.

Таким чином відсутні підстави для стягнення з відповідача процентів, пені та штрафів.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд виходив із наступного.

Відповідно до норм статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом даної норми матеріального закону початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

В даному випадку умовами кредитного договору встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку. А відтак право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 847, 45 грн., яка не оспорюється та визнається відповідачем.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 265, 280-283, 304 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 24.04.2012 року у розмірі 847 (вісімсот сорок сім) гривень 45 копійок, яка складається з 847, 45 грн. заборгованості за кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

В іншій частині відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи :

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Суддя С. Г. Юдіна