Справа № 159/2024/19
Провадження № 2/159/806/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судових засідань Щесюк Н.Й.,

з участю: представника позивача -адвоката Гарбарчук Н.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Дзивульської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області цивільну справу за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, виділення однієї самостійної одиниці зі складу цього житлового будинку у її особисту приватну власність; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 29/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, припинення належного їй права спільної часткової власності на 29/50 часток у цьому ж житловому будинку шляхом виділу у її власність окремого об`єкта нерухомого майна квартири у цьому ж житловому будинку, із залишенням у її власності господарських будівель та споруд,

в с т а н о в и в:

15.04.19 р. позивач засобом посередництва свого представника адвоката звернулась до суду з вказаним вище первісним позовом. У позові зазначено прохання про припинення права її спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями і спорудами та виділення у її особисту приватну власність як однієї самостійної одиниці зі складу цього ж житлового будинку кв. № АДРЕСА_2 , що складається з ряду приміщень, із заг. пл. по квартирі АДРЕСА_3 , 6 АДРЕСА_4 житловою 49, 8 кв. м., та хлів В, вбиральню г, частину огорожі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за договором купівлі продажу від 02.04.93 р. ОСОБА_3 продав їй 21/50 частину вказаного вище житлового будинку з належними побутовими будівлями і спорудами. У її користування перейшли конкретно визначені приміщення. Право її власності на цю частину будинку посвідчене у КП «Волинське облбюро техінвентаризації» 16.04.93 р. за № 451. Відповідно до розпорядження виконкому Ковельської міськради № 658 рв від 06.09.95 р. «Про дозвіл на добудову, переобладнання, будівництва гаражів та затвердження актів про прийняття в експлуатацію житлових будинків», їй дозволено по АДРЕСА_5 добудувати кімнату, кухню, коридор розміром 5, 40 х 9, 60 м; веранду розміром 2, 0 х 3, 0 м до частини житлового будинку, а існуючу кімнату АДРЕСА_6 переобладнати під кладовку і коридор; існуючі коридор, кладову і частину кухні переобладнати під житлову кімнату. Житлова площа після добудови і переобладнання мала складати 65, 0 кв. м.. У 2013 р. вона завершила добудову та переобладнання до належної їй частини житлового будинку. Однак нею при здійсненні добудови було збільшено площу приміщень 2 6, 2 7, 2 8 у житловому будинку. Крім того іншим співвласником також було здійснено самовільне збільшення кімнати 1 4 за рахунок демонтажу кладової та сарая Д 1 та «д». Оформити своє право власності на добудови вона змоги не має, так як сусіда та співвласниця будинку відповідач у справі, не бажає підписувати будь які документи, що необхідні для подання декларації про закінчення будівництва та готовність об`єкта до експлуатації. Крім цього, останньою не оформлено право на успадковане після смерті матері майно частину спірного житлового будинку. Тому позивач не моє змоги оформити своє право власності на добудову, а, відтак, права розпорядження своїм нерухомим майном (його відчудження тощо). Просить позов задовольнити.

За ухвалою суду від 08.05.19 р. було відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного (усного) позовного провадження.

24.06.19 р. відповідач за первісним позовом звернулась до суду з вказаним вище зустрічним позовом. Просить визнати за нею право власності на 29/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; припинити належне їй право спільної часткової власності на 29/50 часток у цьому ж будинку шляхом виділу у її власність окремого об`єкта нерухомого майна кв. АДРЕСА_7 у цьому ж будинку, що складається з певних приміщень, залишивши у її власності сарай Д - 1, сарай «д», Ѕ частину огорожі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона будь яких перешкод позивачеві за первісним позовом у реалізації права останньої на виділ належної тій частки, не чинила. Неможливість припинення права спільної часткової власності і внесення відомостей про це до реєстру прав власності зумовлена виключно невідповідністю та розбіжностями, що є у правовстановлюючих документах позивача за первісним позовом; у документах спадкодавиці ОСОБА_4 .. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_4 , остання успадкувала у свою власність цілий житловий будинок по АДРЕСА_1 . Позивачеві за первісним позовом за правовстановлюючими документами останньої, у будинку належить 21/50 частка, набута у власність за договором купівлі продажу від 02.02.93 р.. Після відчудження 21/50 частки, що у подальшому у власність набула позивач за первісним позовом, не було внесено змін до права власності про зменшення розміру належного попередньому власникові ОСОБА_5 на праві власності майна. Дійсно, сторонами як співвласникам належить: позивачеві за первісним позовом - 21/50 частка, 29/50 часток, хоч у документах вказано цілий будинок - її матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Вона як дочка спадкодавиці на момент смерті останньої проживала із спадкодавицею за однією і тією ж адресою; спадщину прийняла. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Просить позов задовольнити.

За ухвалою суду від 18.07.19 р. зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним.

01.08.19 р. до суду подано заяву представника відповідача за первісним позовом (вона ж позивач за зустрічним позовом) адвоката про визнання первісного позову у повному обсязі.

01.08.19 р. до суду подано також заяву відповідача за первісним позовом (вона ж позивач за зустрічним позовом) про визнання первісного позову у повному обсязі.

У судовому засіданні 05.08.19 р. суду подано заяву представника позивача за

первісним позовом адвоката про визнання зустрічного позову у повному обсязі.

У судове засідання позивач не з"явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила.

Суд вважає за можливе справу розглядлати у відсутності позивача.

У судовому засіданні 27.08.19 р. учасниками справи підтверджено позиції сторін по взаємному визнанню позовів кожної з них.

З врахуванням положень ст. ст. 197, 198, 200 ЦПК України, суд приймає до уваги, щоу підготовчому засіданні за його результатами суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За ініціативою суду вирішується питання щодо доцільності прийняття чи неприйняття визнання позову відповідачем та визнання зустрічного позову позивачем.

Однак, суд, заслухавши учасників судового засідання по цьому питанню, вивчивши матеріали справи, що стосуються цього питання, приходить до висновку, що прийняття судом визнання кожною із сторін заявленого до кожної з них позову та ухвалення рішення про задоволення позовних вимог передбачає попереднє з`ясування судом обставин, що свідчать про наявність для того законних підстав, відповідність такого визнання закону, дотримання прав, свобод чи інтересів інших осіб.

На думку суду, прийняття судом визнання позовів сторонами не відповідатиме вищезазначеним вимогам закону, так як вимогою позивача є визнання за нею права власності на спірне майно, що є незавершеним будівництвом та містить ознаки самочинного будівництва; вимогою відповідача є визнання за нею право власності на успадковане нею майно після смерті її матері не у порядку, передбаченому Законом України «Про нотаріат» та такого, що містить самочинне будівництво.

У позовних заявах міститься покликання на невідповідність даних правовстановлюючих документів фактичному володінню сторін і у випадку прийняття визнання позовів сторонами суд позбавлений можливості пересвідчитись у відсутності перешкод до задоволення позовних вимог. Також слід дослідити у судовому засіданні питання наявності чи відсутності факту прийняття будинку у експлуатацію після переобладнання (добудови).

А тому суд вважає, що доцільно відмовити у прийнятті визнання позову кожною із сторін і продовжити судовий розгляд.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 206 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті визнання позовів у справі кожною із сторін.

Розгляд справи продовжити.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий:І. М. Логвинюк