ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» грудня 2019 року

м. Харків

справа № 635/1530/17

провадження № 22-ц/818/6242/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

учасників справи:

представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Огієнко Б.С.;

приватного виконавця виконавчого округу Харківської області - Попляка В.В.;

представників боржника ОСОБА_2 адвоката Волторніста С.І. та ОСОБА_3 ; зацікавленої особи - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , зацікавлена особа ОСОБА_1 , старший авіаційний начальник ЗПМ «Ракітне» Морозов ОСОБА_5 Григорович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк Володимир Володимирович про визнання дій неправомірними та скасування постанови приватного виконавця за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Огієнка Богдана Сергійовича, приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року, постановлену суддею Зуб Г.А.,-

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2019 року представник ОСОБА_2 адвокат Волторніст Сергій Іванович звернувся до суду зі скаргою про визнання дій неправомірними та скасування постанови приватного виконавця, зацікавлена особа ОСОБА_1 , старший авіаційний начальник ЗПМ «Ракітне» Морозов Олександр Григорович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк Володимир Володимирович.

Заявник посилався на ті обставини, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. знаходиться зведене виконавче провадження № 55455589, що було відкрите та об`єднане на підставі виконавчих листів № 635/1530/17 від 21 грудня 2017 року, виданих на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 32 500,00 доларів США, що становить 880 425,00 грн., трьох відсотків річних в розмірі 24 404,36 грн.

23 вересня 2019 року державним виконавцем був описаний та арештований літак «ВС-5А», який зберігався на ЗПМ «Ракітне» та належить боржнику ОСОБА_2 .

Постановою державного виконавця від 23 вересня 2019 року літак був переданий на зберігання ОСОБА_1 , який є стягувачем у цьому провадженні.

Скаржник зазначив, що постанова приватного виконавця є незаконною, прийнята з порушенням положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02 квітня 2012 року, затвердженої наказом Міністерства юстиції України (далі - Інструкція).

Приватний виконавець не повідомив боржника, як сторону виконавчого провадження, про проведення опису та арешту майна 23 вересня 2019 року. Також він не пересвідчився у належності майна, що було описане, боржнику, провів опис та арешт майна без доказів належності літака на праві власності останньому.

Зміст оскаржуваної постанови суперечить вимогам Інструкції, оскільки приватний виконавець не зазначив строки обмеження права користування вилученим майном.

Зважаючи на зазначене, просив суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. щодо винесення в рамках зведеного виконавчого провадження № 55455589 постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23 вересня 2019 року, скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23 вересня 2019 року, зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. негайно повернути на ЗПМ «Ракітне» майно у тому самому стані, що було описане, арештоване та передане на зберігання відповідно до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23 вересня 2019 року.

Представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_6 надав до суду заперечення на скаргу, я якому зазначив, що доводи скарги є необґрунтованими, оскільки спростовуються судовими рішеннями, які набули законної сили, про те, що самозбудований легкомоторний літак аматорської конструкції «ВиС-5М» за договором купівлі-продажу був переданий ОСОБА_1 . ОСОБА_2 . Родові та індивідуальні деталі та агрегати за договором купівлі-продажу літака є ідентичними деталям та агрегатам літака, який був описаний та арештований.

Так, на літаку встановлений двигун «Rotax 921 ULS2», серійним номер 6.780.591, документи на який знаходяться у ОСОБА_1 . Вони не були передані ОСОБА_2 , оскільки останній не сплатив йому вартість літака.

При описі та арешті літака були присутні ОСОБА_2 , його представник ОСОБА_3 та адвокат Волторніст С.І.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року скарга ОСОБА_2 задоволена частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23 вересня 2019 року по ВП № 55455589. Скасовано постанову, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23 вересня 2019 року по ВП № 55455589. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. повернути на ЗПМ «Ракітне» майно у тому самому стані, що було описане, арештоване та передане на зберігання відповідно до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23 вересня 2019 року по ВП № 55455589. В іншій частині скарги відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником ОСОБА_1 адвокатом Огієнком Б.С. та приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. подано апеляційні скарги.

Представник стягувача Степанова ОСОБА_7 просив ухвалу скасувати, у задоволенні скарги відмовити. При цьому посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі. Судом першої інстанції не встановлена головна підстава для звернення сторони виконавчого провадження зі скаргою на дії приватного виконавця, якою є порушення прав скаржника. Якщо ОСОБА_2 зазначає, що спірний літак належить ОСОБА_8 , то відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі ЗУ «Про виконавче провадження») з заявою про зняття арешту з літака повинен був звернутися останній.

Крім того, в порушення вимог ч.3 ст. 89 ЦПК України суд не надав належної оцінки наданим ОСОБА_1 письмовим доказам, поясненням свідка ОСОБА_9 про те, що описаний та арештований літак має назву «ВиС-5М» та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу.

При розгляді справи до суду першої інстанції не було надано належних та допустимих доказів про те, що спірний літак належить ОСОБА_8 .

Висновки суду першої інстанції відносно того, що боржник не був попереджений про дату, місце та час проведення виконавчих дій не ґрунтується на вимогах ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, права ОСОБА_2 порушені не були, він з представником був присутній при проведенні виконавчих дій.

Суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги, що порушуються його права, передбачені п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на виконання судового рішення.

В апеляційній скарзі приватний виконавець зазначив, що рішення суду першої інстанції не є законним та обґрунтованим. Опис майна проводився на території ЗПМ «Ракітне» за участю понятих, спеціаліста з літакобудування, в присутності стягувача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_10 . Факт належності вказаного майна підтверджується постановою Верховного Суду від 03 вересня 2018 року. Даним судовим рішенням встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений в усній формі договір купівлі-продажу самозбудованого літака аматорської конструкції «ВиС-5М». Також факт належності права власності на літак підтверджується заявкою на реєстрацію повітряного судна, поданою ОСОБА_2 до Відділу реєстрації повітряних суден. Призначеним у виконавчому провадженні спеціалістом було повідомлено приватного виконавця про те, що виявлений літак, який подано на реєстрацію боржником, як ОСОБА_11 , за ідентифікаційними ознаками є літаком аматорської конструкції «Вис-5М», який належить ОСОБА_2 . Допитаний в суді першої інстанції в якості свідка спеціаліст зазначив, що описаний літак, який ОСОБА_2 намагався зареєструвати як «ВС-5А», є літаком аматорської конструкції «ВиС-5М». Судом першої інстанції не було надано належної оцінки даним доводам. Суд помилково дійшов висновку, що описане майно належить іншій особі, а не боржнику, спираючись виключно на пояснення самого боржника, які не підтверджені документально. Будь-які документи, що підтверджують право власності ОСОБА_8 на описане майно, не були надані приватному виконавцю та суду. Також судом не було взято до уваги, що право власності на повітряне судно не могло перейти від ОСОБА_2 до ОСОБА_8 , оскільки 29 грудня 2017 року приватним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Таким чином, боржник ОСОБА_2 був позбавлений можливості відчужувати будь-яке майно, в т.ч. літак аматорської конструкції «ВиС-5М», який було описано приватним виконавцем. Суд своєю ухвалою фактично визнав право власності на описаний літак за ОСОБА_8 , що суперечить діючому законодавству.

Представником ОСОБА_2 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд ухвалу залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення. Зазначив, що судове рішення ухвалене з дотриманням норм матерального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Огієнко Б.С. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області - Попляк В.В. апеляційні скарги підтримали.

Представники боржника ОСОБА_2 адвокат Волторніст С.І. та Ганга ОСОБА_12 .Г., проти задоволення апеляційних скарг заперечували.

Зацікавлена особа ОСОБА_4 зазначив, в питанні вирішення апеляційних скарг покладається на розсуд суду апеляційної інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення представників стягувача, боржника та зацікавленої особи ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційних скаргах та відзиві на них доводи, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення скарги ОСОБА_2 про визнання дій приватного виконавця щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 23 вересня 2019 року по ВП № 55455589 неправомірними, скасування цієї постанови та зобов`язання приватного виконавця повернути арештоване майно на ЗПМ «Ракітне», суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець не перевірив належність боржнику на праві власності повітряного судна «ВС-5А».

При розгляді справи не було встановлено належних та допустимих доказів про те, що вилучений літак це літак ОСОБА_1 , за який боржник не сплатив кошти, а не повітряне судно «ВС-5А», яке належить іншій особі.

Крім того, суд врахував, що ОСОБА_8 , а не ОСОБА_2 , передав на тимчасове базування під охорону на ЗПМ «Ракітне» повітряне судно «ВС-5А» та саме за заявою ОСОБА_8 цей літак проходив процедуру реєстрації у Державній авіаційній службі України.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції за таких підстав.

Згідно ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам цивільного процесуального закону відповідає не в повному обсязі.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. знаходяться виконавчі листи № 635/1530/17, видані 21 грудня 2017 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 32 500,00 доларів США, що відповідно до курсу НБУ, станом на 03 березня 2017 року, складає 880 425,00 грн., та штрафних санкцій в сумі 24 404,36 грн.

Зазначений виконавчий лист виданий на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 32 500,00 доларів США, що відповідно до курсу НБУ, станом на 03 березня 2017 року, складає 880 425,00 грн., та штрафні санкції в розмірі 24 404,36 грн. (а.с. 70-73, том 1).

Ухвалою судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 05 грудня 2017 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року залишено без змін (а.с. 102-104, том 1).

26 жовтня 2017 року видані виконавчі листи на виконання рішення суду першої інстанції (а.с. 167-169, том 1).

28 грудня 2017 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. відкрите виконавче провадження № 55454142 (а.с. 170, 171, том 1).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 29 грудня 2017 року об`єднано виконавчі провадження у зведене виконавче провадження № 55455589 (а.с. 19, 20, том 6).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 23 вересня 2019 року описано та накладено арешт на літак «ВС-5А», який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_1 (а.с. 7-9, том 8).

В постанові про опис та арешт майна зазначено, що літак «ВиС-5М», який подано на реєстрацію боржником, як «ВС-5А», білого кольору з червоними та коричневими вставками, має двигун «Rotax 912 ULS2», серійний номер НОМЕР_1 . UR PAMO, максимальна злітна маса 650 кг (а.с. 7-9, том 8).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

За п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесене обов`язковість рішень суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

За змістом ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 11 цього Закону України виконавець зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. зобов`язаний був вживати заходи з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право накласти арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізувати його в установленому законом порядку.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника регулюється главою VII цього Закону України.

Частинами 1 та 5 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

При зверненні стягнення на майно боржника виноситься постанова.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна та предмети, які необхідно реалізувати в порядку черги.

Частинами 1, 2, 5 ст. 48 зазначеного Закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Отже, колегія суддів вважає, що виходячи з зазначених вимог ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець (державний або приватний) може арештувати майно (кошти), що належать боржнику.

При розгляді справи було встановлено, що грошових коштів, нерухомості та іншого майна, зареєстрованого за ОСОБА_2 , встановлено приватним виконавцем не було.

При накладенні арешту на літак «ВиС-5М», приватний виконавець виходив з того, що він належить боржнику.

Проте, при розгляді справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, представники боржника ОСОБА_2 зазначали про те, що цей літак належить на праві власності ОСОБА_8 (а.с. 3-6, 138-143, 145, том 8).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення зазначеної норми цивільно-процесуального закону не надав належної оцінки факту порушення прав ОСОБА_2 внаслідок опису та арешту спірного літака, якщо він йому не належить.

До суду апеляційної інстанції представником боржника була надано копія вимоги ОСОБА_8 , направлена 13 грудня 2019 року ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що повітряне судно «ВС-5А» належить йому (а.с. 145, том 8).

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному випадку за захистом порушених прав повинен звертатися ОСОБА_8 , який вважає себе власником цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено спеціальну процедуру про звільнення майна з-під арешту у випадку порушення прав власника та зазначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржнику, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», зазначено, що власник майна доводить своє право власності та вносить питання про зняття арешту з майна.

В правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц, було зазначено, що інші особи, які є власниками (володільцями) майна, і які вважають, що майно на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проте, судом першої інстанції зазначена правова позиція не була взята до уваги.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо неналежності спірного літака боржнику.

Постановою Верховного Суду від 03 вересня 2018 року, якою були залишені без змін вищенаведені судові рішення, встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 26 травня 2015 року був укладений в усній формі договір купівлі-продажу самозбудованого легкомоторного літака аматорської конструкції «ВиС-5М», вартість якого, за домовленістю сторін, становить 52 500,00 доларів США (а.с. 142-145, том 1).

Відповідно до ч.5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільні або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, факт передачі ОСОБА_2 ОСОБА_1 літака самозбудованого легкомоторного аматорської конструкції є достовірно встановленим.

З договору від 14 червня 2014 року, копія якого міститься в матеріалах справи, вбачається, що літак «ВиС-5М» був побудований в період з марта 2013 року по липень 2014 року особами ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_1 та переданий у власність ОСОБА_1 .

До договору надані фотографії цього літака (а.с. 42-77, том 8).

Допитаний в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_9 зазначені обставини підтвердив (а.с. 91-94, том 8).

Згідно листа Державіаслужби України від 25 жовтня 2018 року № 12.1.23.-13161-18 в Державіаслужбі зареєстровані заявки громадянина ОСОБА_2 від 29 травня 2018 року, вхідний номер 0-515-3/18, та від 03 липня 2018 року, вхідний номер 0-637-3/18, щодо надання державного та реєстраційного знаків та реєстрації повітряного судна аматорської конструкції «ВС-5А» (№ 01)» в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України.

Листом від 21 червня 2018 року, вхідний номер 851/12.1.5.-18, громадянином ОСОБА_2 до Державіаслужби подано письмові відомості про вузли, агрегати та матеріали, що використовувалися при виготовленні та складенні повітряного судна аматорської конструкції «ВС-5А (№ 01)» (зворотний бік а.с. 46, том 8).

Також він вказав, що є власником цього повітряного судна (а.с. 46, 47, том 8).

В акті від квітня 2015 року ОСОБА_2 посилався на те, що ним побудований літак на основі літака «ВиС5», з використанням двигуна «Rotax912 ULS2», заводський номер НОМЕР_1 (а.с. 47, том 8).

Отже, зібрані у справі докази свідчать про те, що на літаку «ВиС-5М» та на літаку «ВС-5А», який був описаний та арештований постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області від 23 вересня 2019 року, встановлений двигун «Rotax912 ULS2», серійний номер НОМЕР_1 .

Проте, скаржником, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, не було заявлено клопотання щодо отримання належних та допустимих доказів в підтвердження того факту, що літак «ВиС-5М», переданий йому за договором купівлі-продажу, не є літаком «ВС-5А», право власності на який, за його поясненнями, належить ОСОБА_8 , та не надано пакет оригіналів документів на цей літак на ім`я ОСОБА_8 , що у сукупності підтверджує його право на це повітряне судно (а.с. 145, том 8).

Крім того, як зазначено вище, ЗУ «Про виконавче провадження» передбачений інший спосіб захисту прав власника майна, який не є стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при розгляді справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 23 вересня 2019 року про опис та арешт майна боржника були порушені права та інтереси ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дії приватного виконавця є неправомірними та постанова про опис та арешт майна боржника підлягає скасуванню.

Колегія суддів, на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, скасовує ухвалу суду першої інстанції та ухвалює нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_2 про те, що приватний виконавець проводив опис та арешт майна без повідомлення боржника, не може бути визнано правовою підставою для задоволення його скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В., оскільки, як встановлено судами, ОСОБА_2 з представниками були присутні при проведенні виконавчих дій, постанова про опис та арешт літака була направлена боржнику своєчасно (зворотний бік а.с. 3, том 8).

Також, не є правовою підставою для відмови у задоволенні апеляційних скарг факт надання до суду апеляційної інстанції письмової вимоги, пред`явленої 09 грудня 2019 року ОСОБА_2 , оскільки зазначена вимога, на час звернення до суду та ухвалення судового рішення, не існувала.

Наявність будь-яких взаємовідносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 не позбавляє останнього права захистити свої права особисто, у встановлений законом спосіб.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що за скаргою ОСОБА_2 відсутні правові підстави для визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. неправомірними та скасування постанови про опис та арешт майна від 23 вересня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 371, п.2 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 адвоката Огієнка Богдана Сергійовича задовольнити частково.

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_2 , зацікавлена особа ОСОБА_1 , старший авіаційний начальник ЗПМ «Ракітне» Морозов Олександр Григорович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк Володимир Володимирович про визнання дій неправомірними та скасування постанови приватного виконавця - відмовити

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову складено "27" грудня 2019 року.

Головуючий суддя: Судді:А.І. Колтунова І.О.Бровченко Н.П. Пилипчук