Провадження № 2-о/369/253/19
РІШЕННЯ

Іменем України

30.10.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Медведського М.Д.

за участі секретаря Головатюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА Київської області про видачу обмежувального припису,-

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 мотивуючи тим, що з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона знайома з початку лютого 2017 року. У шлюбі з останнім не перебувала та не перебуває. Однак від стосунків з останнім у них є малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки ОСОБА_2 , дізнавшись про те, що вона вагітна не виявляв бажання визнавати себе батьком дитини після народження дитини вона зареєструвала дитину, вказавши батька зі слів матері. Однак після народження дитини останній почав виказувати неабиякий інтерес не стільки до неї скільки до дитини. Фактично змусив її звернутися із заявою до відділу реєстрації актів цивільного стану про визнання батьком дитини останнього, про що були внесені відповідні зміни до реєстру народження дитини.

Після внесення змін до акту цивільного стану поведінка ОСОБА_4 , змінилася, він перестав виказувати будь яку повагу до неї та до дитини.

Після народження дитини вона проживала у своїх батьків за адресою : АДРЕСА_1 .

Коли ОСОБА_4 , почав цікавитися долею дитини, останній, приїхавши до неї в Черкаську область, змусив її переїхати до м. Києва, де винайняв квартиру в АДРЕСА_2 .

Оскільки після переїзду ОСОБА_4 , почав морально та фізично над нею знущатися, що виявлялося в погрозах про те, що він забере у неї дитину, позбавить його батьківських прав, якщо вона піде від нього він її вб`є, неодноразово говорив про те, що їй та дитині необхідно зробити закордонний паспорт, після чого він відправить її за кордон до борделю, а з дитиною сам вирішить, як бути.

В липні 2019 року вона повернулася до батьків у с. Великий Хутір. В той же день коли вона повернулася до батьків, точно вказати не може приблизно 15 або 16 липня 2019 року останній ввечері приїхав разом з трьома чоловіками до неї. Побоюючись за власне життя та долю дитини вона змушена була втекти з будинку до тітки. Обіцянками її батькам про те, що він буде піклуватися відносно неї та дитини він мусив останніх повірити в те, що він дійсно бажає налагодити стосунки, в той же час особисто їй він погрожував, що у випадку якщо вона не повернеться він відбере у неї дитину, для цього у нього є і знайомі як в правоохоронних органах так і адвокати які в судовому порядку позбавлять її батьківських прав. Під силою таких обставин та побоюючись за життя та здоров`я дитини, вона була змушена знову повернутися до м. Києва.

Після повернення ситуація змінилася, стало ще гірше. ОСОБА_4 , забороняв їй покидати квартиру, постійно контролював її переміщення, якщо вона виходила з дитиною на вулицю. Постійно погрожує здати її в бордель, якщо вона не буде його слухати та знову повернуся до батьків він її вб`є, а дитину вивезе закордон. Майже місяць вона перебувала в моральному напружені, чекаючи щодня, що ОСОБА_4 , виконає свої обіцянки. Внаслідок цього щоденного морального насилля над нею, реально розуміючи що останній здатний на все вона знаходилася на грані нервового зриву.

Тому на підставі вищевказаного просила суд видати обмежувальний припис строком на шість місяців щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_3 фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 яким:

Заборонити ОСОБА_2 , перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: Черкаська область, Драбівський район.

Заборонити ОСОБА_2 , наближатися на відстань 150 метрів до місця проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою : АДРЕСА_1

Обмежити спілкування ОСОБА_2 , з постраждалими особами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони телефонувати, надсилати листи, та інші засоби зв`язку.

Заборонити ОСОБА_2 , а також третім особам, які представляють інтереси ОСОБА_2 , або діють від його імені та за його згодою, розшукувати постраждалих осіб, наближатися до них, спілкуватися з ними в тому числі через засоби зв`язку, перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: Черкаська область, Драбівський район.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.08. 2019 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду на 09.09. 2019 року о 17-00 годин.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду направила заяву про слухання справи у її відсутності, у якій вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає і зареєстрована по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_2 , ЖК «Софія Клубна».

Заявниця зареєстрована за адресою свого постійного проживання по АДРЕСА_1 з 04 грудня 2002 року.

До справи додано роздруківки скриншотів СМС повідомлень, які заявниця отримувала від ОСОБА_4 , які вказують на неодноразові погрози та тиск на неї.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії абобездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже, домашнім насильством є дії або бездіяльність фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру, що вчиняються, зокрема, між родичами незалежно від того чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

З огляду на наведене суд встановив, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , який постійно приїжджає до місця проживання ОСОБА_1 та вчиняє домашнє насильство, різного характеру проти яких заявниця, не в змозі самостійно протистояти.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає кривдником особу, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Отже, особа, яка відповідно до вимог зазначеного закону вчинила домашнє насильство є кривдником.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, словесні образи, зокрема погрози,у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, що спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, є психологічним насильством.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Отже, ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру, є домашнім насильством у формі фізичного насильства.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до положень ст. 24 вказаного закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Таким чином, суд уповноважений встановлювати тимчасові обмеження прав чи покладати обов`язки на особу, яка вчинила домашнє насильство, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у випадку видачі обмежувального припису необхідно оцінити ризики вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Суд, всесторонньо, об`єктивно оцінивши досліджені докази, що є в матеріалах справи, вірогідність ризиків, вважає, що видача обмежувального припису стосовно кривдника ОСОБА_2 , строком на три місяці є ефективним та дієвим заходом для захисту прав заявниці проти домашнього насильства.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, оцінюючи ризики для безпеки ОСОБА_1 , керуючись ст. 350-6 ЦПК України, частини другої статті 26, статей 6, 21, 27, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА Київської області про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_3 фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 яким:

Заборонити ОСОБА_2 , перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: Черкаська область, Драбівський район.

Заборонити ОСОБА_2 , наближатися на відстань 150 метрів до місця проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою : АДРЕСА_1 .

Обмежити спілкування ОСОБА_2 , з постраждалими особами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони телефонувати, надсилати листи, та інші засоби зв`язку.

Заборонити ОСОБА_2 , а також третім особам, які представляють інтереси ОСОБА_2 , або діють від його імені та за його згодою, розшукувати постраждалих осіб, наближатися до них, спілкуватися з ними в тому числі через засоби зв`язку, перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: Черкаська область, Драбівський район.

Встановити строк обмежувального припису 3 (три) місяці.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Драбівський РВ національної поліції України в Черкаській області за місцем проживання (перебування) заявниці для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік, а також Драбівську районну державну адміністрацію Черкаської області та виконком Великохутірську сільську раду Драбівського району Черкаської області за місцем проживання заявниці.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Д. Медведський