ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

м.Суми

Справа №2-1167/11

Номер провадження 22-ц/816/4426/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

заявник Шосткинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

боржник ОСОБА_1 ;

стягувач ОСОБА_2

заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2019 року в складі судді Курбанової А.Р., постановлену у м. Шостка,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Осовик К.М. звернувся до суду з поданням, в якому просив визначити за ОСОБА_1 частку у праві власності на легковий автомобіль «Volkswagen- Passat», 1992 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , кузов № WVWZZZ31ZNE, двигун № НОМЕР_2 , яким він спільно володіє з ОСОБА_3 , в розмірі ? частини.

В подальшому уточнивши подання, просив суд також надати дозвіл на звернення стягнення на кошти у розмірі 19560,60 грн., належні боржнику ОСОБА_1 від ОСОБА_4 , як оплата ? вартості придбаного легкового автомобіля Volkswagen- Passat», 1992 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , кузов № WVWZZZ31ZNE, двигун № НОМЕР_2 , частка якого належить боржнику ОСОБА_1 , і яку йому не сплатив ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Шосткинському відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває зведене виконавче провадження № 34454292, до складу якого входять 19 виконавчих документів, боржником за якими є ОСОБА_1 . Боржник ухиляється від повного та своєчасного виконання рішення суду, однак на праві власності мав легковий автомобіль «Volkswagen- Passat», 1992 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , кузов № WVWZZZ31ZNE, двигун № НОМЕР_2 , який продав своєму сину ОСОБА_4 . В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 і що вказаний транспортний засіб був придбаний за час їх шлюбу. А тому є спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2019 року у задоволенні клопотання заявника відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову про задоволення подання старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Осовик К.М.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що в іншому судовому засіданні рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.08.2012 року було встановлено, що ОСОБА_4 не передавав боржнику ОСОБА_1 грошові кошти за придбання автомобіля. Жодних доказів стосовно виконання вказаних зобов`язань вони до суду не надали, однак суд першої інстанції не звернув жодної уваги на ці обставини. Вказує, що всі судові рішення, на які послався в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції були винесені за результатами розгляду інших справ. Таким чином боржнику ОСОБА_1 належать кошти від ОСОБА_4 в розмірі ? частини вартості автомобіля, які йому виплачені не були ОСОБА_4

Від боржника та заінтересованих осіб до апеляційного суду надійшов відзив, в якому останні зазначають, що боржник фактично сплачував заборгованість за виконавчими документами, оскільки 50 % його пенсії по інвалідності утримувалося органами ДВС в рахунок погашення заборгованості, крім того у нього було вилучене та реалізовано майно (товар), яким він здійснював торгівлю на ринку, як фізична особа підприємець. Зазначає, що вказані кошти було перераховано стягувачу, однак довідки про суми погашеної заборгованості Шосткинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області йому не надав. Вказують, що ОСОБА_4 не є боржником перед ОСОБА_1 по договору купівлі продажу автомобіля, а тому не повинен нести ніякої відповідальності у тому числі і матеріальної перед боржником ОСОБА_1 Серед іншого зазначають, що представник стягувачів ОСОБА_5 не має процесуальної правосуб`єктності їх представляти, оскільки не має свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Крім того, ОСОБА_2 08.08.1998 року є повнолітньою, а тому має право сама представляти свої інтереси в суді. Просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а ухвалу Шосткинського міськрайонного суду залишити без змін.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду від заявника не надходило.

Представник стягувача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник заявника Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області також підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити.

Боржник та заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що правочин на підставі якого автомобіль вибув із власності боржника не є нікчемним та не був визнаний судом недійсним, а тому вказаний автомобіль, наразі належить третій особі, яка не є боржником, що в свою чергу виключає можливість звернути стягнення на частку боржника у праві власності на зазначений автомобіль, який йому не належить. Крім того, в судовому порядку вирішується питання про звернення стягнення лише на грошові кошти, що знаходяться на рахунках інших осіб і тільки в тому разі, якщо заборгованість перед боржником не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили, водночас, питання звернення стягнення на готівкові кошти не потребує судового рішення з цього приводу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Шосткинському відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває зведене виконавче провадження № 34454292, до складу якого входять 19 виконавчих документи, боржником за якими є ОСОБА_1 .

Боржник ОСОБА_1 з 13 жовтня 1995 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 У власності боржника перебував легковий автомобіль «Volkswagen- Passat», 1992 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , кузов № WVWZZZ31ZNE, двигун № НОМЕР_2 , який придбаний в період шлюбу з ОСОБА_3 .

Згідно довідки-рахунку від 13.09.2011 р. виданої ОСОБА_1 , останній придбав у власність вказаний легковий автомобіль вартістю 30513грн 20 коп., які булі сплачені і одержані касою торговельної організації «Автотехстандарт».

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2014р. у справі № 589/6877/14-ц було наданий дозвіл на звернення стягнення на кошти в розмірі 30513,28 грн., належні боржнику від ОСОБА_4 за проданий автомобіль.

25.02.2015р. ухвалою суду апеляційної інстанції дана ухвала скасована і відмовлено у наданні дозволу на звернення стягнення на ці кошти з підстав відсутності доказів щодо фізичної наявності у ОСОБА_4 коштів, які належали боржнику.

Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правочин, на підставі якого автомобіль вибув з власності боржника, не є нікчемним та не був визнаний недійсним судом.

З огляду на те, що автомобіль, у якому державний виконавець просить визначити частку боржника, вибув з власності ОСОБА_1 та наразі належить третій особі, яка не є боржником, звернення стягнення саме на частку боржника у праві власності на вказаний автомобіль, який йому не належить є неможливим.

Статтею 18 Закону України від 02.06.2016 р. N 1404-VIII «Про виконавче провадження», в редакцій чинній на час звернення з цим поданням, визначено права та обов`язки державного виконавця, зокрема, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; У разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ст.48 Закону України від 02.06.2016 р. N 1404-VIII «Про виконавче провадження», в редакцій чинній на час звернення з цим поданням, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

Згідно з ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих.

Нормами ст.440 ЦК України передбачено право суду, що розглянув справу як першої інстанції, за заявою стягувача або державного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Оскільки матеріали справи містять переконливі докази того, що гроші сплачені ОСОБА_4 за придбання у боржника його автомобіля одержані касою торговельної організації «Автотехстандарт», а судовим рішення, яке набрало законної сили, а саме, ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25.02.2015р. вже було відмовлено у задоволенні подання державного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти боржника, які йому належали від ОСОБА_4 через відсутність доказів щодо фізичної наявності у ОСОБА_4 коштів за продаж йому автомобіля, колегія суддів визнає ствердження представника стягувача проте, що гроші за продаж автомобіля не були передані боржнику його сином ОСОБА_4 такими, що не знайшли свого підтвердження і тому є необґрунтованими.

Таким чином, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що обставини знаходження грошових суму третіх осіб ОСОБА_4 , які належать боржнику не доведені, а для звернення стягнення на грошові кошти у боржника, не потрібне рішення суду, оскільки такі дії державний виконавець зобов`язаний вчинити самостійно, в присутності понятих, а тому підстави для звернення до суду з цього приводу відсутні.

Що стосується заявлених вимог про визначення за ОСОБА_1 частки у праві власності на легковий автомобіль, яким він спільно володіє з ОСОБА_3 , в розмірі ? частини, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За правилами ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І.Криворотенко