Справа № 361/3119/19
Провадження № 2/361/2424/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним вище позовом.

Свою заяву обгрунтувала тим, що 01 грудня 2017 року між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики, за яким вона передала, а відповідач отримала кошти у розмірі 75 000,00 гривень, про що нею написано особисто розписку.Згідно розписки відповідач зобов`язувалася повернути кошти до 01 грудня 2018 року, але станом на 01 лютого 2019 року кошти не повернула та взагалі ухиляється від виконання своїх зобов`язань, тому позивач змушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

15 січня 2019 року при особистій зустрічі позивач намагалася мирним шляхом вирішити спір, про що свідчить претензія від 15.01.2019 р. про повернення боргу, яку відповідач отримала власноруч та поставила свій підпис.

27 травня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд вивчивши письмові докази у справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики, за яким вона передала, а відповідач отримала кошти у розмірі 75 000,00 гривень, про що нею написано особисто розписку.(а.с. 5) Згідно розписки відповідач зобов`язувалася повернути кошти до 01 грудня 2018 року.

На час розгляду цивільної справи в суді за вказаним вище позовом, відповідач свої зобов`язання не виконала.

Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України визначено, що законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня. Грошове зобов`язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України гривні.

За змістом норм ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Виходячи з викладеного, а також те, що відповідач суму позики позивачу не повернула, безпідставно продовжує користуватися чужими грошима, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення на її користь із відповідача суми боргу в розмірі 75000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також згідно із положеннями ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики у розмірі 75000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.