справа № 462/5461/19
УХВАЛА

27 серпня 2019 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби м.Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання права власності, зняття арешту з майна та закриття виконавчого провадження,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Залізничний районний суд м.Львова з позовною заявою до Другого відділу державної виконавчої сліжби м.Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якій просить визнати за ним право власності на автомобіль марки «RENAULT TWINGO», 2012 року випуску, шасі ( НОМЕР_1 , рама) № НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 ; зняти арешт з цього автомобіля, накладений Другим відділом державної виконавчої сліжби м.Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області; виключити відомості про обтяження вказаного автомобіля з державного реєстру обтяжень рухомого майна; закрити виконавче провадження №52742106.

Звертаючись з даною заявою, ОСОБА_1 вважає себе повноцінним власником спірного автомобіля.

Дійсно, якщо на майно особи накладено арешт, і воно належить їй на праві власності, то така особа може звернутися з позовом до суду про зняття арешту з майна.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна, пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 року судам надано роз`яснення:

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). При цьому, відповідно до ч.1ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Така позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки тут не оскаржуються дії або бездіяльність державного виконавця, а вирішується питання саме про визнання права власності на даний автомобіль або інше майно.

Позивачем в даному випадку виступає особа, яка є новим власником автомобіля, відповідачем - попередній власник, а також особа, в інтересах якої накладено арешт. Так як в процесі розгляду справи буде вирішуватись питання про зняття арешту, то потрібно залучити до справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган державної виконавчої служби, котрий виконує рішення суду.

Якщо у суді встановлюється, що особа придбала автомобіль на законних підставах, в неї є документи, котрі підтверджують право власності на транспортний засіб та позивач дійсно є власником даного автомобіля, відповідно дост. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Саме тому, «подальше стягнення на вказаний транспортний засіб в межах процедури виконавчого провадження про стягнення заборгованості з особи боржника є неможливим, оскільки вказане майно вибуло з його володіння у передбаченому законодавством порядку».

Під час розгляду судами таких справ, судами обов`язково повинно бути перевірено яким чином здійснено відчуження даного автомобіля, чи здійснено реєстрацію транспортного засобу на нового власника в сервісному центрі МВС, відповідно до Порядку здійснення реєстрації та перереєстрації, зняття з обліку автомобілів, затвердженого Постановою КМУ від 07 вересня 1998 року №1388. В тому ж випадку, коли попереднім власником була надана генеральна довіреність на користування автомобілем або договір купівлі продажу не зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку, новому власнику авто обов`язково необхідно встановлювати право власності наданий автомобіль, оскільки передача автомобіля іншій особі на підставі довіреності - це прихований правочин купівлі - продажу, який здійснюється особами шляхом видачі довіреності з метою ухилення від сплати податків, а тому він не є підставою для набуття права власності особою, котра ним користується.

В позовній заяві про зняття арешту з майна, позивачем обов`язково повинно бути вказано: інформацію про спірний предмет і виконавче провадження, через яке необхідна відміна арешту на майно, підтвердження того, що спірні матеріальні блага належать саме йому на праві власності.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України і не враховує наведені вище роз`яснення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.184 ЦПК України позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також статті 177 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування та інші повні дані сторін та інших учасників справи.

ОСОБА_1 у позовній заяві відповідачем вказаний Другий відділ державної виконавчої служби м.Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, а третьою особою колишній, як стверджує позивач, власник спірного автомобіля ОСОБА_2 Натомість, згідно вказаних роз`яснень, відповідачами у такій категорії спорів повинні бути попередній власник автомобіля, а також особа, в інтересах якої накладено арешт, третьою особою відповідний орган державної виконавчої служби.

Отже, позивачу, з огляду на наведене, необхідно визначити належний склад учасників справи, оскільки згідно процесуального закону дана категорія справ може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, що не передбачає підготовчого провадження, в ході якого з участю позивача суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача.

Пунктом 5 ч.3 ст.175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, заявляючи позовну вимогу про закриття виконавчого провадження № 52742106, позивачем не вказано, який спір з його участю, окрім накладення арешту на автомобіль, виник у зв`язку із здійсненням цього виконавчого провадження, яким чином виконавче провадження порушує, чи пов`язане з невизнанням або оспорюванням його прав, свобод чи законних інтересів. Будь-яких доводів позивача щодо цієї позовної вимоги позов не містить, а також не обґрунтовано розгляд такої в порядку цивільного судочинства.

Також, згідно п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, в позовній заяві повинні бути перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вищевказаної норми ОСОБА_1 у прохальній частині заяви (позову) не вказано повні дані про арешт, який позивач просить суд скасувати, а саме: коли, ким та на який підставі накладений арешт, який позивач просить суд скасувати, по якому судовому рішенню (справі) та не надано документ на підтвердження факту накладення арешту на транспортний засіб, що унеможливлює встановлення порядку розгляду скасування даного арешту; в заяві не вказано, чи звертався ОСОБА_1 до відповідного відділу Державної виконавчої служби з заявою саме про зняття арешту з його майна, якщо так, позивачу необхідно було надати інформацію щодо наслідків його звернення.

Крім того, відповідно до ч.ч. 2, 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, подані позивачем копії документів, які додані до позовної заяви, належним чином не засвідчені.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що дана позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до ч.1 ст.3 Закон України «Про судовий збір», а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами ст.5 цього Закону встановлені пільги щодо його сплати.

За змістом позовних вимог, позивачем заявлено позовну вимогу майнового та три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення із позовом складає відповідно 768,40 грн. і 9605 грн., а позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768,40 грн.

Згідно вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Підпунктом «а» пункту 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно зазначити на виконання вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України ціну позову щодо вимоги майнового характеру про визнання права власності на автомобіль з урахуванням дійсної вартості майна на день звернення до суду та сплатити відповідно до цієї суми судовий збір, а також судовий збір за три вимоги немайнового характеру в розмірі 2305,20 грн. (768,40 х 3), з врахуванням вже сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Як вбачається з акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.05.2019 року, автомобіль «RENAULT TWINGO», номерний знак НОМЕР_3 , поміщений на зберігання на арештмайданчик за адресою: м.Львів, вул.Конюшинна, 13.

Разом з тим, з часу складання вказаного акту минуло більше трьох місяців, тому позивачу слід надати суду докази знаходження на даний час спірного автомобіля на вказаному арештмайданчику чи в іншому місці, що має значення для визначення підсудності даної справи.

Також в порушення п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви шляхом надання суду нової редакції позовної заяви (із відповідною кількістю її копій в залежності від кількості відповідачів і третіх осіб), надання вказаних документів і документа про доплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби м.Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання права власності, зняття арешту з майна та закриття виконавчого провадження залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю.Колодяжний