РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13331/18

Провадження № 2/643/1207/19

15.08.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мельникової І.Д.,

за участю секретаря - Абсалямової А.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму матеріальної шкоди в розмірі 15207,93 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що у 2007 році він передав матері ОСОБА_2 на збереження золотий ланцюг чистою вагою 14,5 грами 585 проби. 29.09.2017 р. він помітив, що ланцюга немає. На прохання повернути ланцюг, мати сказала, що віднесла його до квартири його брата ОСОБА_3 . На прохання позивача повернути золотий ланцюг, він отримав відмову. В той же день він звернувся з заявою до поліції, в результаті чого 08.11.2017р. відомості були внесені до ЄРДР. Зазначив, що згідно висновку експерта йому спричинено матеріальних збитків на суму 8739,82 грн., Однак, станом на 17.09.2018р. ціна 1 грама золота становить 1091,74 грн., а отже вважає, що матеріальна шкода складає 15207,93 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, та у судовому засіданні пояснила, що десь у 2000 році приїхав до неї позивач, який є її сином, та повідомив, що в нього проблеми з поліцією, йому потрібні гроші та попросив у в борг дві золоті обручки. Приблизно років через 6-7 позивач приніс їй золотий ланцюг та повідомив що це відшкодування його боргу за ті дві обручки, які він брав у борг. Потім вона всі золоті прикраси віднесла своєму іншому сину на зберігання, оскільки хвилювалась за них через те, що в квартирі проживає ще громадянська дружина позивача зі своєю матір`ю. Приблизно у вересні 2017 року позивач спитав, де його обручка від попереднього шлюбу, яка дарувалась йому, та передавалась ще від бабусі, але вона сказала синові, що він її не вартий та повернула її вже у поліції.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він є братом позивача, у 2000 році його брат взяв у матері дві обручки, оскільки йому потрібні були гроші, а потім через багато років він віддав матері золотий ланцюг в рахунок погашення боргу за дві обручки. Мати все золото перенесла в його квартиру, осільки в квартирі, де мешкає брат та мати мешкають ще люди. До його квартири мати ланцюг не приносила, куди він подівся йому не відомо.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, згідно позовних вимог у 2007 році позивач передав матері ОСОБА_2 золотий ланцюг чистою вагою 14,5 грами 585 проби. 29.09.2017 р. він помітив, що ланцюга немає. На прохання повернути ланцюг, відповідач сказала, що віднесла його до квартири його брата ОСОБА_3 . На прохання позивача повернути золотий ланцюг, він отримав відмову. В той же день позивач звернувся з заявою до поліції, в результаті чого 08.11.2017р. відомості були внесені до ЄРДР.

Згідно висновку експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №452 від 07.02.2018р., проведену в рамках кримінального провадження №0006589, вартість ланцюжка складає 8739,82 грн, чистою вагою 13,93 грами.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 11.05.2018 року кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України стосовно крадіжки золотих виробів, які належать ОСОБА_1 , закрито у зв`зку з відсутністю складу кримінального правопорушення, що не заперчувалось сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У той же час, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач неправомірно заволоділа та розпорядилась на власний розсуд майном ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 23.08.2019р.

Суддя І.Д. Мельникова