Провадження № 2/161/2660/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Петрової В.О.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування шкоди спричиненої пошкодженням квартири,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (далі - позивачі) звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (далі - відповідачі) про відшкодування шкоди спричиненої пошкодженням квартири.

Свій позов мотивують тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.03.2000 року разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Однак, фактично в квартирі проживають позивачі. Вказують, що в 2018 році відповідачі стали проводити ремонт у квартирі АДРЕСА_2 внаслідок чого у квартирі позивачів появилися тріщини в стінах. У відповіді Луцької міської ради від 18.12.2018р. на звернення від 04.12.2018р. вказано, що у квартирі АДРЕСА_2 не встановлено факту проводження робіт, на виконання яких вимагаються дозвільні документи. Зазначають, що 22.01.2019 року комісією працівників ЖКП №7 було проведено обстеження технічного стану квартири позивачі та встановлено пошкодження квартири. Згідно висновку експертизи №197/5 від 24.04.2019р. ринкова вартість відновлювального ремонту становить 7 424,00грн. вказану суму просять стягнути в якості матеріальної шкоди. Крім того, просять стягнути з відповідачів моральної шкоди в розмірі 5 000,00грн.

Ухвалою суду від 18 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 5 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у підготовчому засіданні в порядку загального провадження.

Ухвалою суду від 2 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті та викликано свідків для дачі пояснень.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_4 та його представник у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву від 31.07.2019р. позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 проводилося комісією ЖКП №7 на прохання мешканців цієї квартири, причини пошкодження квартири зафіксовані в акті зі слів позивачів, так як працівники ЖКП не наділені повноваженнями щодо встановлення фактичних причин пошкоджень, винних осіб, розміру завданих збитків. Висновком будівельно-технічної експертизи №197/5 від 24.04.2019р., проведеної ТОВ «Волинь-Експерт», визначено лише вартість ремонту, та не досліджувались причини виникнення пошкодження житла.

Заслухавши доводи та пояснення учасників справи, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 09.03.2000р. (а.с. 8).

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 7 квітня 2012 року спадкоємцем майна ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька ОСОБА_3 (а.с. 9).

Прізвище « ОСОБА_3 » змінено на « ОСОБА_3 » у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.08.2017р.ю (а.с. 7).

Позивачі стверджують, що в квартирі АДРЕСА_3 проводилися ремонтні роботи, які спричинили пошкодження у їх квартирі.

При цьому посилаються на акт обстеження технічного стану квартири, проведене комісією ЖКП -7 від 22.01.2019р. (а.с .15), та висновок експертизи №197/5 від 24.04.2019р., ТОВ «Волинь-Експерт», яким встановлена ринкова вартість відновлювального ремонту квартири (а.с. 16-19).

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Суд наголошує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, потрібно мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, обставинами, які підлягають доказуванню на загальних підставах, що є обов`язком позивачів, є наявність підстав для відшкодування відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України. Проте ними не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог та не доведено наявності обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності.

З долучених до матеріалів справи доказів, не встановлено, що пошкодження квартири мало місце внаслідок протиправних дій відповідачів та є наявний причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів та наявною шкодою.

Так, в підтвердження вини відповідачів, позивачі долучають до матеріалів справи акт комісії ЖКП №7 від 22.01.2019р., у якому зазначено про технічний стан квартири (а.с. 15).

Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі аварії квартир складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталася аварія; адреса квартири, поверх, форма власності; характер аварії та її причини: завдана матеріальна шкода (обсяги робіт, які речі ушкодженні, які ушкодження); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила ушкодження, що необхідно зробити.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин.).

При складенні акту про присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт аварії та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Тобто факт аварії, характер аварії та її причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених речей та їх орієнтовна вартість) та її наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

Однак, вказаний акт суд не приймає, як належний та допустимий доказ по справі, оскільки він складений з порушення вищеописаного порядку та за відсутності відповідачів, відмітки про те, що вони відмовилися від підписання останнього також відсутня.

В підтвердження розміру збитків позивачі долучають до матеріалів справи висновок будівельно-технічної експертизи №197/5 від 24.04.2019р. ТОВ «Волинь-Експерт» (а.с. 16-19).

Так, опис пошкоджень, описаних у вказаному висновку, відрізняється від зазначених у акті від 22.01.2019р. Крім того, у висновку експертизи мова йде про пошкодження, у звязку із затопленням, що не відповідає предмету позову (а.с. 17).

Поряд з цим, суд наголошує на тій обставині, що шкода відшкодовується власникові пошкодженого майна винною особою, однак суду не доведено пошкодження власності позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і законні підстави про стягнення на їх користь сум матеріальних та моральних збитків з відповідачів. Поряд з тим, позивачами не розмежовано в позовних вимогах на чию користь ОСОБА_1 чи ОСОБА_3 і у яких частках стягувати солідарно чи частково з відповідачів матеріальну та моральну шкоду.

Згідно правовстановлюючих документів на квартиру, які судом описані вище, співвласником вказаної квартири являється особа, яка до розгляду у цій справі стороною не залучалась і її інтереси позивачами не враховуються позовними вимогами.

Решта доводів позивачів не змінюють правового висновку суду.

Також, у листі виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.12.2018р. за №0-4607-135 зауважено, що у квартирі за №0-4607-135 зауважено, що у квартирі по АДРЕСА_4 ознак виконання будівельних робі, на здійснення яких необхідні дозвільні документи органів державного архітектурно-будівельного контролю, не виявлено (а.с. 13).

Таким чином позивачами не доведено факт того, що пошкодження у належній їм квартирі мало місце саме внаслідок протиправної поведінки відповідачів та з їх вини, а також наявності причинного зв`язку між діями заподіювача та спричиненою шкодою, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову.

Протилежного суду не доведено та у судових засіданнях не здобуто.

Оскільки позовна вимога про стягнення з відповідачів на користь позивачів моральної шкоди є похідною позовною вимогою, враховуючи вищевикладений висновок суду, в її задоволенні теж слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат у справі суд вказує таке.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Судові витрати та витрати на правову допомогу понесені позивачами стягненню на їх користь не підлягають, так як згідно вимог п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Поряд з цим, представником відповідача ОСОБА_4 заявлена вимога про стягнення з позивачів понесених відповідачем витрат на послуги адвоката в сумі 4 212,45 грн.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Слід зазначити, що відповідно до нової редакції ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу не встановлений.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем, що підлягають відшкодуванню, суд враховує характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.

Будь-яких заяв в порядку статті 137 ЦПК Українипро зменшення розміру судових витрат від позивачів та їх представника не надходило.

В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідач долучає до матеріалів договір про надання правової допомоги від 25 липня 2019 року, укладений між адвокатом Міщук І.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №472 від 07.12.2010р.) та ОСОБА_4 , акт приймання-передачі послуг до договору від 25.11.2019р., квитанцію до прибуткового касового ордеру №6 від 25.11.2019р.

З врахуванням вищевикладеного та положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що заява є обґрунтованою та з позивачів на корись відповідача ОСОБА_4 слід стягнути 4 212,00грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 11, 22, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування шкоди спричиненої пошкодженням квартири відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 4 212 (чотири тисячі двісті дванадцять) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, по 2 106 (дві тисячі сто шість) грн. 00 коп. з кожного.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Повний текст судового рішення виготовлено

та підписано 27 грудня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк