ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8610/19
провадження № 2/753/5668/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі РАСУЛОВІЙ А.А.

за участю

позивача ОСОБА_1 ;

відповідача ОСОБА_2 ;

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що в результаті хуліганських дій ОСОБА_2 позивачу було завдано матеріальних та моральних збитків на суму 5498,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині відшкодування завданих позивачу матеріальних збитків, в задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди просив відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

08.12.2018 року в м. Києві, на стоянці будівельно-господарського супермаркету «Епіцентр» по вул. Григоренко, 40, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт, в процесі якого ОСОБА_2 розбив бокове скло автомобіля, що належить ОСОБА_1 , який на час конфлікту знаходився в салоні транспортного засобу.

Згідно товарного чеку від 15.12.2018 року та акту виконаних робіт сума завданих збитків становить 1730 грн. /а.с.5-6/. Крім того, позивач зазначає. що внаслідок неправомірних дій відповідача, останньому було завдано моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

В добровільному порядку відповідач відшкодувати завдані збитки відмовляється, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення коштів в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи те, що відповідач вимоги щодо завданої майнової шкоди визнав, суд вважає. що в цій частині обставини не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, відтак підлягають задоволенню в частині стягнення матеріальної шкоди.

Щодо вимог стосовно моральної шкоди, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає суму 3 000 грн. завищеною, а тому відповідно дана позовна вимога підлягає задоволенню в сумі 1 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

А тому, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача сума судового збору у розмірі 443,52 грн.

На підставі викладеного та керуючись стст. 1-13, 17, 18, 76 - 82, 89, 133, 141, 242, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, стст. 23, 1167 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 730 грн. та моральну шкоду у сумі 1 000 грн., а також судовий збір у сумі 443,52 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.