ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 766/15256/18

Номер провадження: 22-ц/819/1237/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Приходько Л.А.,

секретар Кутузова А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2019 року, у складі судді Майдан С.І., повний текст виготовлено 24 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» про захист прав споживача шляхом визнання заборгованості безпідставною та зобов`язання здійснення перерахунку

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегонгаз», в якому просила визнати заборгованість за використаний позивачем газ без лічильника за період з травня 2015 року по січень 2016 року включно, у розмірі 571,78 грн безпідставною та такою, що підлягає скасуванню; зобов`язати ПАТ «Херсонрегіоназ» списати з основного рахунку ОСОБА_1 за О/Р №16082463 заборгованість у сумі 571,78 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 22.07.1987 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 28.11.2016 року позивач підписала з ПАТ «Херсонгаз» договір про відповідальне зберігання комерційного вузла обліку та його складових, на підставі якого з 28.11.2016 року розрахунок за використаний газ здійснюється згідно показників лічильника.

До 28.11.2016 року позивач розраховувалась за використаний газ на підставі норм споживання природного газу, які розраховуються та затверджуються КМУ України для населення у разі відсутності газових лічильників. На початку липня місяця 2018 року відповідач виставив позивачу рахунок за червень 2018 року, до якого додатково включив заборгованість у сумі 571,78 грн за результатами перерахунку за період з 01.05.2015 року по 01.02.2016 року. Позивач вважає, що донарахування обсягів спожитого газу за період з травня 2015 року по січень 2016 року, включно, є незаконним та необґрунтованими, оскільки постанова Окружного адміністративного суду м.Києва по справі №826/16447/15, якою скасовано Постанову КМУ за №237 від 29.04.2015 року про встановлення занижених норм споживання газу, набрала законної сили 04.11.2015 року і не має зворотної дії у часі. Також посилалась на те, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг листом від 26.04.2016 року рекомендувала постачальникам природного газу утриматися від незаконних дій пов`язаних із виставлення побутовим споживачам рахунків, в яких вказуються донарахування обсягів спожитого природного газу минулих періодів у зв`язку із скасуванням Постанови Кабінету Міністрів України №237 від 29 квітня 2015 року.

06.12.2018 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову. Позивач вважає, що дії відповідача по донарахуванню за спожитий газ протиправними, так як порушено принцип «належного урядування», який полягає в тому, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятись за рахунок осіб, яких вони стосуються. Так, в період з 01.05.2015 року по 31.01.2016 року позивач сплачувала кошти за газ за нормами споживання газу без лічильника встановленими Постановою КМУ за №237 від 29.04.2015 року. Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва по справі №826/16447/15, скасовано Постанову КМУ за №237 від 29.04.2015 року, у зв`язку з чим відповідачем було здійснено донарахування за нормами споживання газу без лічильників затвердженими Постановою КМУ за №2246 від 09.12.1996 року. Таким чином, позивачу здійснено донарахування, тобто завдано матеріальну шкоду. Позивач просила суд визнати дії ТОВ «Херсонрегіонгаз» по донарахуванню ОСОБА_1 на особовий рахунок № НОМЕР_1 нарахування за використаний газ без лічильника, у період з 01 травня 2015 року до 31 січня 2016 року у розмірі 571,78 грн., протиправними; зобов`язати ТОВ «Херсонрегіонгаз» здійснити перерахунок оплати за спожитий газ на особову рахунку №16082463 ОСОБА_1 з урахуванням безпідставно нарахованих 571,78 грн за період з 01 травня 2015 року до 31 січня 2016 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2019 року позов задоволено, визнано дії ТОВ «Херсонрегіонгаз» по донарахуванню ОСОБА_1 на особовий рахунок № НОМЕР_1 нарахування за використаний газ без лічильника, у період з 01 травня 2015 року до 31 січня 2016 року у розмірі 571,78 грн протиправними; зобов`язано ТОВ «Херсонрегіонгаз» здійснити перерахунок оплати за спожитий газ на особову рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 з урахуванням безпідставно нарахованих 571,78 грн за період з 01 травня 2015 року до 31 січня 2016 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, НКРЕКП листом від 26.04.2016 року рекомендувала постачальникам природного газу утриматися від незаконних дій пов`язаних із виставлення побутовим споживачам рахунків, в яких вказуються донарахування обсягів спожитого природного газу минулих періодів у зв`язку із скасуванням Постанови Кабінету Міністрів України №237 від 29 квітня 2015 року. Кабінет Міністрів України в своїх постановах №63 від 30.01.2019 року та №143 від 27.02.2019 року щодо питань споживання природного газу, встановлював про недопущення нарахування та облік заборгованості на особовому рахунку побутового споживача за природний газ, яка виникла у зв`язку з втратою чинності постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників».

Суд першої інстанції дійшов вказав, що відповідач на рахунок позивача, як споживача послуг здійснив нарахування сум, як неотримання внаслідок дій державного органу, щодо прийняття нормативного акту, яким врегульовані норми споживання до оплати. Суд дійшов висновку, що відповідач в порушення конвенційних принципів «належного урядування» та «правової визначеності» безпідставно нарахував борг ОСОБА_1 за період з травня 2015 року по січень 2016 року включно у розмірі 571,78 грн.

ТОВ «Херсонрегіонгаз» в апеляційній скарзі вказує на законність дій по донарахуванню суми за використаний газ побутовим споживачем не обладнаним приладом обліку за період з травня 2015 року по січень 2016 року включно, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» втратила чинність з моменту її прийняття, а не з моменту набрання постановою адміністративного суду законної сили. Також вказує на безпідставне посилання суду першої інстанції на рекомендаційний лист НКРЕКП від 26.04.2016 року, оскільки судом наводиться лише останній абзац вказаного листа, чим спотворюється його загальний зміст і суть. Крім того, вказує, що зазначений лист не є нормативним актом та не може бути джерелом права у спірних правовідносинах. Посилається на безпідставність застосування судом постанов Кабінету Міністрів України №63 від 30.01.2019 року та №143 від 27.02.2019 року до спірних правовідносин та зазначає про їх невідповідність Конституції та чинному Законодавству України. Зазначає про безпідставне посилання суду першої інстанції на необхідність дотримання відповідачем принципу «належного урядування» та «правової визначеності», оскільки відповідач не є державним органом і не має виправляти помилки державних органів. Вказує, що позивач споживала газ в спірний період і має сплачувати його вартість в розмірі, який є чинним в зв`язку з зв`язку з незаконністю постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» і тому жодна матеріальна шкода їй не завдана. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права та не правильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просить його залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, позивача та її представника, які заперечують проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 проживає у квартиріза адресою: АДРЕСА_1 і є споживачем послуг з газопостачання, постачальником яких є відповідач ПАТ «Херсонрегіонгаз».

За період з травня 2015 року по січень 2016 року позивачу, як споживачу, у якого відсутній лічильник газу, донараховано 571,86 грн, як різницю у тарифах норм споживання природного газу, у зв`язку з визнанням незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників».

Відповідно до частин другої, третьої статті 18 Закону України «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» ( у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року. У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Норми споживання природного газу були встановлені чинною на час виникнення спірних правовідносин постановою Кабінету Міністрів від 08 червня 1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» в редакції від 01.10.2014 року, а саме при використанні газової плити за наявності централізованого гарячого водопостачання - 6 куб. м людино-місяць, при використанні газової плити у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача - 9 куб. м людино-місяць, при використанні газової плити та водонагрівача - 18 куб. м людино-місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» вдвічі зменшено вказані вище норми споживання природного газу.

Разом з тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року, у справі № 826/16447/15, визнано незаконною постанову Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2016 року касаційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року залишено без змін.

Суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги, що під час касаційного перегляду постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року Вищий адміністративний суд України в постановленій ухвалі зазначив, що з огляду на те, що проект регуляторного акту (оскаржувана постанова КМУ) не був у жодний спосіб оприлюднений, за умови відсутності аналізу регуляторного впливу акту та погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, а також зважаючи на порушення Кабінетом Міністрів України принципу передбачуваності, допущені останнім порушення під час прийняття спірної постанови у їх сукупності є достатньою підставою для визнання її незаконною, нечинною з моменту прийняття, що в свою чергу означає, що така постанова не породжує правових наслідків з моменту її прийняття.

Таким чином, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 237 є нечинною з моменту її прийняття, про що зазначено адміністративним судом в ухвалі від 28 січня 2016 року, тому за спірний період з травня 2015 року по лютий 2016 року мали діяти норми споживання газу для населення у разі відсутності лічильника, які визначені постановою Кабінету Міністрів України № 619 від 08 червня 1996 року.

Я слідує з рахунку на сплату послуг з газопостачання виставленого відповідачем до сплати позивачу , під час дії постанови КМ України від 29 квітня 2015 року № 237 позивач сплачувала вартість природного газу за заниженими нормами споживання, а саме 4,5 м.куб. (32,35 грн), замість діючих 9 м.куб. (64,69 грн) на особу в місяць. У зв`язку з визнанням нечинною з моменту прийняття постанови КМ України від 29 квітня 2015 року № 237, позивачу, яка використовувала газ без лічильника у період з травня 2015 по лютий 2016 року нарахування приведені до норм споживання природного газу, визначених на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 619 від 08 червня 1996 року в редакції від 01.10.2014 року. (а.с.6)

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що лист НКРЕКП від 26.04.2016 року носить рекомендаційний характер і не може слугувати підставою для вказаного задоволення позову.

Постанови Кабінету Міністрів України № 63 від 30.01.2019 року та № 143 від 27.02.2019 року щодо питань споживання природного газу, якими встановлено недопущення нарахування та облік заборгованості на особовому рахунку побутового споживача за природний газ, яка виникла у зв`язку з втратою чинності постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», ухвалені після здійснення донарахування ОСОБА_1 в липні 2018 року, і тому не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2019 року, залишеним без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, визнано протиправними дії Кабінету Міністрів України щодо прийняття пункту 1, абзаців 2, 3 пункту 2, пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 63 від 30.01.2019 року «Про деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами» та додатку до цієї Постанови.

Слушними є також доводи апеляційної скарги про безпідставне посилання суду першої інстанції на необхідність дотримання відповідачем принципу «належного урядування» та «правової визначеності», оскільки відповідач не є державним органом.

Враховуючи вищезазначене, дії відповідача щодо проведених перерахунків за спірний період були вірними, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.1 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.В. Бугрик

Л.А. Приходько

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року

Суддя: І.В. Вейтас