Номер провадження: 22-ц/813/1513/19
Номер справи місцевого суду: 522/9354/17
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради,

відповідач - Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2018 у складі судді Загороднюка В.І.

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про зобов`язання укласти договір найму жилого приміщення по АДРЕСА_1 , а також відкрити на його ім`я особовий рахунок Комунальним підприємством Житлово-Комунальний Сервіс „Порто-Франківський".

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що на час його народження його батьки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживали в АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу батьків у березні 1981 року він залишився з матір`ю, проживаючи у вказаній квартирі. 15.08.1986 рішенням Центральної райради м. Одеси №430 виконком відкрив ОСОБА_2 особовий рахунок № НОМЕР_1 на займану жилплощу в кв. АДРЕСА_1 з правом укладання договору найму на склад сім`ї два чоловіка - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 із закриттям раніше відкритого особового рахунку на дану жилплощу на ім`я батька - ОСОБА_1 01.05.2004 за укладеним договором з основним квартиронаймачем ОСОБА_2 і членом сім`ї було передане у безстрокове користування житло, загальною площею 28,90 кв.м. в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . 23.03.2016 його мати померла, маючи заборгованість з оплати за комунальні послуги, які ним були сплачені у повному обсязі. З виплатою цієї заборгованості у заявах до КП Житлово-комунальний сервіс „Порто - Франківський" і Приморській райадміністрації Одеської міськради просив відкрити на його ім`я особовий рахунок для подальшої оплати комунально-побутових послуг, а також укласти з ним договір найму житла, проте йому було відмовлено.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2018 позов задоволено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, і стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що державна реєстрація місця проживання є основним підтвердженням факту проживання за такою адресою. Згідно довідок, виданих виробничою дільницею №8 КП Житлово-комунальний сервіс „Порто - Франківський" від 01.02.2017 №256, №357, ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 не зареєстрований. Позивачем не надано жодного доказу, підтверджуючого його проживання у спірній кімнаті на момент смерті ОСОБА_2 . Особовий рахунок відкритий на ОСОБА_2 із зазначенням у ньому позивача є підтвердженням законного вселення у спірну квартиру, однак він не підтверджує факту проживання позивача на момент смерті ОСОБА_2 . Аналогічна позиція стосується й договору найму житла в будинках комунального житлового фонду, що був укладений 01.05.2004 між КП Дез «Центральний» та ОСОБА_2 Договір найму заповнений різними особами. Договір є підтвердженням права проживання у спірній квартирі та не є належним доказом саме факту проживання в розумінні статті ст. 106 ЖК УРСР.

07.08.2018 ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення - без змін.

У судовому засіданні 24.12.2019 представник апелянта підтримав скаргу і просив її задовольнити, а представник позивача просив залишити її без задоволення, а рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батько - ОСОБА_1 та мати - ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів м. Одеси №430 від 15.08.1986 було відкрито особовий рахунок на житлову площу, що складається з однієї кімнати площею 21,90 кв.м. по АДРЕСА_1 , з правом укладення договору найму. Склад сім`ї дві особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - син. Особовий рахунок № НОМЕР_1 . Раніше відкритий особовий рахунок на вказану житлову площу на ім`я ОСОБА_1 закрито.

01.05.2004 між КП ДЕЗ „Центральний" та ОСОБА_2 було укладено договір найму житла, а саме комунальної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 28,90 кв.м., що складається з однієї кімнати жилою площею 21,90 кв.м.

Згідно з п.1.1. договору наймодавець надає наймачу та членам його сім`ї - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у безстрокове користування житло, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки з місця мешкання про склад сім`ї та реєстрацію №256 від 01.02.2017 в кімнаті, площею 28,90 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 , значилася зареєстрованою одна особа - ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою №357 від 01.02.2017 ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованим не значиться.

Відповідно до листа Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №С-163 від 17.02.2017 ОСОБА_1 було відмовлено у переоформленні особового рахунку на кімнату у комунальній квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання

його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що доказами проживання позивача у спірній квартирі є особовий рахунок, відкритий на підставі рішення Виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів м. Одеси №430 від 15.08.1986, та договір найму житла від 01.05.2004, укладений між КП ДЕЗ „Центральний" та ОСОБА_2 , де позивач зазначається членом сім`ї наймача, хоча реєстрація його за цією адресою відсутня.

На підставі наведеного, апеляційний суд не може взяти до уваги посилання апелянта на те, що державна реєстрація місця проживання є основним підтвердженням факту проживання за такою адресою, оскільки ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст. 106 ЖК України має право, враховуючи смерть наймача ОСОБА_2 , вимагати визнання

його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

На підтвердження того, що позивач проживав у спірній кімнаті на момент смерті ОСОБА_2 свідчить саме договір найму житла від 01.05.2004, відповідно до п.1.1. якого наймодавець надає наймачу та членам його сім`ї - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у безстрокове користування житло, за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, посилання скаржника на те, що договір найму заповнений різними особами не заслуговує на увагу, оскільки договір не визнаний недійсним, не розірваний, тобто є чинним.

Більш того, на підтвердження позиції позивача свідчить і факт сплати комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується чеками на суму 400,00 грн від 19.07.2016 та на суму 2694,68 грн від 28.07.2016.

Отже, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позову, зобов`язання укласти договір найму жилого приміщення по АДРЕСА_1 , а також відкрити на ім`я позивача особовий рахунок Комунальним підприємством Житлово-Комунальний Сервіс „Порто-Франківський".

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст підписаний 02.01.2020.

Головуючий:

Судді: