КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/2395/18 Головуючий у 1 інстанції: Потабенко Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2019 року у складі судді Потабенко Л.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби місті Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Територіальний сервісний центр №3244 Регіонального сервісного центру в Київській області Міністерства внутрішніх справ України, про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив скасувати обтяження (арешт) накладений на автомобіль TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить йому на праві приватної власності.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ним було придбано у ОСОБА_2 вищезазначений автомобіль у грудні 2014 року і будь-яких обмежень при реєстрації права власності на зазначений автомобіль не було виявлено, а в травні 2018 року при зверненні до регіонального сервісного центру в Київській області з метою зняття автомобіля з реєстрації дізнався, що на вказаний автомобіль накладено арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні №36744370 від 27.02.2013 року, та у знятті арешту на звернення позивача було відмовлено.

Позивач вважав, що накладення арешту на вищезазначене належне йому майно є порушенням його права власності на вказане рухоме майно, так як він є його добросовісним набувачем цього майна, а тому з огляду на викладені обставини просив позов задовольнити.

Заочним рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивача з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, відповідно до якого позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що арешт накладено на автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_3 до придбання його ОСОБА_1 .

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить автомобіль TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , дата реєстрації права власності - 16.09.2016 року.

Як вбачається з відповіді Територіального сервісного центру №3244 Регіонального сервісного центру в Київській області МВС України на заяву позивача від 12.07.2018 року, автомобіль TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 не можна перереєструвати на даний час, оскільки він знаходиться в базі Державного реєстру обтяжень рухомого майна під арештом (зареєстровано за №1389895 від 12.09.2013 року) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 1714/10 від 27.02.2013 року, накладеного ВДВС Оболонського РУЮ у місті Києві та даний автомобіль був 28.11.2014 року знятий з обліку для реалізації Центром ДАІ 1801 м.Житомир та 11.12.2014 року зареєстрований на ім`я позивача в Центрі ДАІ 3212 м.Обухів Київської області.

Оболонським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомлено в листі від 01.08.2018 року за №36744370/15, що згідно відомостей Державного реєстру обтяжень рухомого майна на транспортний засіб TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 накладено решт відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.02.2013 року в рамках виконавчого провадження №36744370 з примусового виконання виконавчого листа №2/2605/3501/12 від 13.02.2013 року, виданого Оболонським районним судом міста Києва. Так як постанову про арешт майна боржника від 27.03.2013 року винесено до моменту відчуження боржником транспортного засобу (згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 дата реєстрації 10.04.2013 року, то відсутні підстави для зняття арешту з вищезазначеного транспортного засобу у Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на транспортний засіб TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , арешт накладено відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.02.2013 року в рамках виконавчого провадження №36744370 з примусового виконання виконавчого листа №2/2605/3501/12 від 13.02.2013 року виданого, Оболонським районним судом міста Києва.

З листа Територіального сервісного центру №3244 Регіонального сервісного центру в Київській області МВС України від 18.09.2018 року №Щ-198 вбачається, що надати копію довідки рахунку ВІА632967 від 11.12.2014 року на автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_3 , неможливо.

Отже, спірний автомобіль був проданий позивачу третьою особою ОСОБА_2 в той час, коли на нього був накладений арешт і діяла заборона його відчуження.

Проте, відповідно до п.41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року, зазначено, що зняття з обліку або перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувала (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.

Згідно зі ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки арешт на автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_3 , було накладено до придбання його позивачем.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: