Справа № 219/6315/18
Провадження № 2/219/194/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.

за участю секретаря Петрейко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут Донецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача, - Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання виконавчого напису № 999 від 16 травня 2016 року таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною від 16 травня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 999 щодо звернення стягнення на автомобіль VOLKSWAGEN модель JETTA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір коричневий, який належить позивачу ОСОБА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 жовтня 2013 року між позивачем та ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений кредитний договір № 50010797. Кошти позивач отримав для придбання автомобілю - VOLKSWAGEN модель JETTA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір коричневий. 11 жовтня 2013 року був укладений договір застави транспортного засобу № 50010797. У зв`язку із активізацією з квітня 2014 року бойових дій та началом проведення в Донецькій області антитерористичної операції, складну ситуацію в країні, масовим закриттям банків, значним подорожчанням національної валюти у позивача виникла заборгованість за вказаним кредитним договором. В вересні 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся із позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, а позивач звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання окремих пунктів кредитного договору недійсними, процес у зв`язку із його складністю триває до теперішнього часу. В липні 2017 року позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено нотаріальний напис № 999 щодо звернення стягнення на автомобіль VOLKSWAGEN модель JETTA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір коричневий, який належить позивачу. Вказаним виконавчим написом нотаріус запропонувала задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобілю, переданого в заставу, за невиплачену заборгованість в розмірі несплачених чергових платежів на суму, яку позивачу й досі не відомо. Тобто, нотаріус таємно, без попередження боржника, без направлення йому письмової вимоги, та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу, разом із ТОВ «Порше Мобіліті» порушили вимоги Закону України «Про нотаріат», ЦПК України, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Об`єктивною причиною оскарження виконавчого напису є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у даному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса лишилось те, що позивач не визнає суму боргу та те, що наявний судовий спір між сторонами з приводу сум заборгованості, окрім того нотаріусом не було дотримано процедури повідомлення позивача належним чином. Просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2018 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено у справі підготовче судове засідання на 10 годину 10 серпня 2018 року, яке було відкладено на 09-20 годину 01 жовтня 2018 року.

01 жовтня 2018 року судове засідання було відкладено на 31 жовтня 2018 року 10-00 годину.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 жовтня 2018 року у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Павленко О.М. на підставі розпорядження в.о. керівника Артемівського міськрайонного суду Донецької області Таранової Н.Ю. справу розподілено у провадження судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцевій Н.М.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2018 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 годину 20 хвилин 30 листопада 2018 року.

14 листопада 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ТОВ «Порше Мобіліті», з якого вбачається, що вони позовні вимоги не визнають, у задоволені позову просять відмовити з тих підстав, що відповідач вимагав від позивача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі, також вони повідомили позивача про те, що у випадку неповернення грошових коштів протягом 30 днів з дати одержання вимоги, відбудеться примусове їх стягнення, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий у заставу. Також сума боргу, що підлягає стягненню з позивача була визначена за згодою сторін під час укладання кредитного договору, яка не оспорювалась та не переглядалась за весь час дії договору.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 10 годину 29 січня 2019 року, яке в подальшому було відкладено на 11 квітня 2019 року 09-00 годину за клопотанням представника позивача, яке в подальшому також було відкладено на 24 травня 209 року 11-30 годину.

Судове засідання, яке було призначено на 24 травня 2019 року, було відкладено на 13 серпня 2019 року 11-00 годину, яке також було відкладено на 17 вересня 2019 року 10-00 годину.

Також судове6 засідання призначене на 17 вересня 2019 року було відкладено на 19 грудня 2019 року 09-30 годину.

До судового засідання позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволені позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача ТОВ «Порше Мобіліті» в судове засідання не прибув, але раніше надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г.В., в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за її відсутності.

Представники третіх осіб у судове засідання не прибули, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином та своєчасно.

При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2013 року між позивачем та ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений кредитний договір № 50010797 (т.1 а.с.26), за умовами якого позивач отримав у кредит грошові кошти у сумі 206794,22 грн. та суму додаткового кредиту у розмірі 69792,70 грн. на придбання автомобіля марки VOLKSWAGEN модель JETTA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір коричневий, що підтверджується договором № 328К купівлі-продажу автомобіля від 04 жовтня 2013 року, укладеного між СП ТОВ «Ріво-моторс» та ОСОБА_1 (т.1 а.с.27).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором, 11 жовтня 2013 року був укладений договір застави транспортного засобу № 50010797, вартість предмета застави 258492,78 грн. (т.1 а. с.18-20).

Право власності на автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_1 згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (т.2 а.с.11), виданого ВРЕР №1 м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 11 жовтня 2013 року, про що зазначено в договорі застави.

Згідно з листом головного державного виконавця Бахмутського МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11 липня 2017 року (т.1 а.с.23-24), головним державним виконавцем Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ в Донецькій області 11 липня 2017 року було накладено арешт на майно боржника на підставі виконавчого напису № 999 виданого 16 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. про звернення стягнення на транспортний засіб: марки VOLKSWAGEN модель JETTA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір коричневий.

Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат»(далі в тексті - чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п. 1.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України № 296/5 від 22 лютого 2012 року (надалі - Порядок), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з п. 2.3. Глави 16 Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

У відповідності до п. 3.1., 3.2 Глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з п. 1 вказано Переліку, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку).

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, відповідно до зазначеної статті одним із видів є - реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 вказаного Закону, обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедуру звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 вказаного Закону, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку (тобто шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса) зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання.

Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Частина друга статті 27 вказаного Закону встановлює чіткій обсяг інформації, яка повинна міститися у повідомлені.

Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Проте, у судовому засіданні встановлено, що позивач не отримував жодних письмових повідомлень (вимог) від відповідача ТОВ «Порше Мобіліті»: чи то про усунення порушень кредитних зобов`язань за договором від 10 жовтня 2013 року із зазначенням розміру заборгованості, щоб можна було б вважати її безспірною, чи то про застосування застереження про добровільну передачу предмета застави, чи про початок процедури звернення стягнення на заставне майно.

Крім того, як встановлено судом під час розгляду даної справи ТОВ «Порше-Мобіліті» за 30 днів до звернення до нотаріусу за вчиненням виконавчого напису не реєструвало в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Великою Палатою Верховоного Суду у справі № 320/8269//15-ц від 16 травня 2018 року було встановлено, що звернення стягнення на предмет застави пов`язується саме з реєстрацією у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження та сплив тридцяти денного строку для добровільного виконання боржником свого зобов`язання. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача.

Таким чином, ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

Суд акцентує увагу на тому, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача, наведеними раніше в судовому засіданні про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом до стягнення з позивача на користь відповідача, не є безспірною, оскільки позивач вважає неправомірним стягнення з нього пені та штрафів і як наслідок не згоден з розміром заборгованості по ним.

Відповідно до статті 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Письмовий відзив на позовну заяву представника відповідача ТОВ «Порше Мобіліті» не ґрунтується на положеннях закону, тому до уваги судом не приймається та не береться за основу при ухваленні даного рішення, оскільки він спростовується вищенаведеними письмовими доказами, які так і не зміг на протязі усього розгляду справи спростувати представник відповідача та вищевикладеними письмовими аргументами та вищевказаним діючим законодавством України.

Підсумовуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими за наведених вище підстав, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16 травня 2016 року.

Згідно роз`яснень, викладених у п.6 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні» справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Рішення у таких справах фактично жодним чином не впливають на нотаріусів.

А тому, в позовних вимогах до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни повинно бути відмовлено. При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 704,80 грн. судового збору з ТОВ «Порше Мобіліті» та відмовляє стягненню судового збору з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 2-4, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача, - Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання виконавчого напису № 999 від 16 травня 2016 року таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною від 16 травня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 999 щодо звернення стягнення на автомобіль VOLKSWAGEN модель JETTA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір коричневий, який належить позивачу ОСОБА_1

У позовних вимогах до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», місцезнаходження якого: м. Київ, просп. Павла Тичини, буд. 1В, офіс «В», код 36422974, , на користь ОСОБА_1 , місце проживання якого: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 , судові витрати, які полягають у сплаті судового збору за подачу позову в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Медінцева