УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Дехтярьової Л ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні скаргу ОСОБА_4 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєв С.М., ОСОБА_5 на дії головного державного виконавця,

встановила:

Скаржникзвернувся до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що старшим державним виконавцем Суворовського РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області Федосеєвим С.М. в рамках ВП №50654736 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , 2012 р.н., 1/3 частина від усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.09.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття при примусовому виконанні виконавчого листа №668/11850/15-ц, виданого Суворовським районним судом м.Херсона, проводяться розрахунки про стягнення аліментів не на підставі рішення суду від 13.11.2015 року та чинного законодавства України, а саме: виконавче провадження було відкрито на підставі заяви ОСОБА_5 29.03.2016 року, в якій вона зазначила, що є заборгованість на той час і яка саме, а саме нарахування аліментів проводиться по виконавчому провадженню №50654736 з 24.09.2015 року. Із вказаної заяви не зрозуміло, що саме просить ОСОБА_5 від начальника, але на підставі зазначеної заяви державний виконавець відкриває провадження та починає нарахування коштів з аліментів з 24.09.2015 року. Хоча ВП №50418646 по стягненню аліментів із ОСОБА_4 було відкрито на підставі заяви ОСОБА_5 від 15.03.2018 року, в якій вона просить закрити виконавче провадження у зв`язку із домовленістю. У зв`язку з цим, була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувача за згодою сторін. Але, державний виконавець проігнорував той факт, що на 15.03.2016 року сама ОСОБА_5 в заяві зазначила, що за домовленістю боргу не існує, в зв`язку з чим просить закрити виконавче провадження. З липня 2017 року нарахування аліментів проводяться не згідно рішення суду від 13.11.2015 року 1/3 частина від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З вересня 2017 року по теперішній час взагалі нараховується одна і та сама сума щомісячно, що суперечить, і таблицям затвердженим прожиткового мінімуму в Україні і середньомісячним заробітним платам в Херсоні, які розраховуються щомісяця, і в жодному місяці не співпали. Жодного місяця до кінця червня 2018 року державний виконавець нараховуючи певну суму не згідно рішення суду від 13.11.2015 року, не повідомив скаржника про це, як і не повідомляв його про те, що сума боргу чимала. Державним виконавцем Федосеєвим С.М. не вживалося жодного заходу щодо виклику скаржника та наданні інформації щодо заборгованості по сплаті аліментів. За період 2017-2018 роки державний виконавець не зобов`язав стягувача надати виписку з банку, щоб знати яка сума точно надходила від боржника за весь цей період. Крім того, головним державним виконавцем Суворовського РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області Федосеєвим С.М. були надані розрахунки щодо нарахування щомісяця аліментів та нарахування суми заборгованості з аліментів, які суперечать один одному. Також, державний виконавець не зробив перерахунок від 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на підставі отриманого доходу ОСОБА_4 за період 07.05 по 11.07.2018 року. Державний виконавець робить все можливе, щоб накопичити величезний борг зі сплати аліментів, і не робить нічого, щоб боржник мав хоч якусь інформацію по виконавчому провадженню про нарахування певних сум щомісяця, по виникненню боргу, про винесення постанов, які обмежують права боржника, про накладення адміністративного стягнення. Про те, що відкрите виконавче провадження державний виконавець вирішив не повідомляти боржника. Скаржник вважає, що вказані обставини свідчать про можливу зацікавленість державного виконавця у результаті виконавчого провадження та умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень. У зв`язку з викладеним, скаржник просить визнати дії головного державного виконавця Суворовського РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області Федосеєва С.М. щодо не виклику його та не наданні інформації щодо заборгованості по сплаті аліментів та не надані жодної інформації по ВП №50654736 неправомірними; зобов`язати головного державного виконавця Суворовського РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області Федосеєва С.М. зробити перерахунок з нарахування щомісячних сум з аліментів згідно рішення суду від 13.11.2015 року (30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) та на підставі наданих документів щодо отримання доходів і заробітної плати ОСОБА_4 та зобов`язати ОСОБА_5 надати правдиву інформацію, щодо отримання коштів від боржника та надати довідку з банку, в якому було відкрито р/р для сплати аліментів.

Ухвалою суду від 30.10.2018 року прийнято скаргу до розгляду.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував, що вимоги заявника викладені в скарзі (крім вимог зобов`язати ОСОБА_8 надати правдиву інформацію щодо отриманих коштів від боржника), є тими ж вимогами, з тих самих підстав, між тими самими сторонами, що були предметом розгляду за справою №766/19287/18, за якою винесено рішення суду 16.10.2018 року про відмову у їх задоволенні. Проте, заявник рішення суду не оскаржив, а звернувся повторно з ними до суду.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_9 Л ОСОБА_10 М. в судовому засіданні вважала, що скарга задоволенню не підлягає. Зазначила, що провадження за справою підлягає закриттю з тих підстав, що заявлені вимоги булипредметом розгляду за цивільною справою №766/19287/18, за результатом розглядуякої рішенням суду від 16.10.2018 року у задоволенні вимог було відмовлено. Заявник не оскаржив зазначене рішення суду, а повторно з тими ж вимогами 29.10.2018 року звернувся до суду з тих же самих підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у встановлений законом порядку.

Заінтересована особа головний державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєв С.М. в судовому засіданні просив закрити провадження, оскільки ці вимоги з тих же підстав були вже предметом розгляду за цивільною справою №766/19287/18. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду відзив. Вказав в судовому засіданні, що зазначені в скарзі обставини не відповідають дійсності так по виконавчому провадженню №50418646 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу за заявою стягувача, а не за згодою сторін як стверджує скаржник. Так ОСОБА_4 вводить в оману суд, стверджуючи, що державним виконавцем не вживалося жодного заходу щодо виклику та надання інформації щодо заборгованості зі сплати аліментів. Представник боржника за довіреністю ОСОБА_1 систематично зверталася до Суворовського РВ ДВС м.Херсон і отримувала відповіді. Також ОСОБА_4 в своєму поясненні від 26.06.2018 року повідомляє, що офіційно не працевлаштований, а вже 02.07.2018 року повідомляє, що працює водієм з 07.05.2018 року у ФОП ОСОБА_11 . Також, головним державним виконавцем здійснено розрахунок зі сплати аліментів відповідно додатку 15 до інструкції з організації примусового виконання рішень і заборгованості ОСОБА_4 становить на 01.10.2018 року 19436,15 грн. 20.07.2018 року державним виконавцем направлено на адресу ФОП ОСОБА_11 постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника і відповідно до ч.6 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» «Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів». Як вбачається з вищевикладеного, державним виконавцем було прийнято та вчинено законодавчі дії у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» в межах наданих законом повноважень. Також як вбачається з скарги стягувача та вчинених державним виконавцем дій жодних прав скаржника ОСОБА_4 не було порушено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.10.2018 року по справі №766/19287/18 розглянуто скаргу ОСОБА_4 на дії (які дублюються в цій справі)державного виконавця, якою частково задоволено скаргу.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у Суворовському РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області перебуває виконавче провадження №50654736 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання малолітніх дітей 1/3 частини від усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 24.09.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття при примусовому виконанні виконавчого листа №668/11850/15-ц від 06.01.2016 року виданого Суворовським районним судом м. Херсона.

22.03.2016 року виконавчий лист було повернено за заявою стягувача.

29.03.2016 року виконавче провадження відкрито за заявою стягувача ОСОБА_5

ОСОБА_4 з 07.05.2018 року до 11.07.2018 року працював за трудовою угодою з ФОП ОСОБА_11 , надаючи останньому послуги водія категорії В.

З 12 липня 2018 року ОСОБА_4 прийнято на роботу на посаду водія категорії В.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М. перебувала на розгляді цивільна справа №766/19287/18 за скаргою ОСОБА_4 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєв С.М., ОСОБА_5 на дії головного державного виконавця.

Предметом скарги було скасування постанови про: - встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 14.03.2018 року; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 14.03.2018 року; - встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 07.03.2018 року; - встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 07.03.2018 року; визнання дії Головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєва С.М. щодо не виклику та не наданні інформації щодо заборгованості по сплаті аліментів та не наданні жодної інформації по ВП №50654736 неправомірними; зобов`язання Головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєва С.М. зробити перерахунок з нарахування щомісячних сум з аліментів згідно рішення суду від 13 листопада 2015 року та на підставі наданих документів щодо отримання доходів і заробітної плати ОСОБА_4 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.10.2018 року розглянуто скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця задоволено частково. Постанову головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 07.03.2018 року (реєстраційний номер виконавчого провадження 50654736) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - скасовано.В іншій частині скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєв С.М., стягувач: ОСОБА_5 - залишено без задоволення.

Дані обставини дають суду підстави вважати, що ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою повторно, про той самий предмет і з тих самих підстав в той час як судом вже вирішено це питання та винесена ухвала від 16.10.2018 року яка набрала законної сили.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе застосувати у даному випадку аналогію закону, та застосувати до вказаних відносин ст.255 ЦПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що провадження по справі за скаргою ОСОБА_4 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєв С.М., ОСОБА_5 на дії головного державного виконавця в частині визнання дій головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєва С.М. щодо не виклику ОСОБА_4 та не наданні інформації щодо заборгованості по сплаті аліментів та не наданні інформації по ВП №50654736 неправомірними, зобов`язання головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєва С.М. зробити перерахунок з нарахування щомісячних сум з аліментів згідно рішення суду від 13 листопада 2015 року (30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) та на підставі наданих документів щодо отримання доходів і заробітної плати ОСОБА_4 слід закрити.

Щодо вимог в частині зобов`язання ОСОБА_5 надати правдиву інформацію щодо отриманих коштів від боржника ОСОБА_4 та надати довідку з банку, в якому було відкрито р/р для сплати, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.5 ст.55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.2 ст.22, ст.64 Конституції України).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку про відсутність порушень прав скаржника державним виконавцем, а доводи сторони заявника фактично зводяться до спору про розмір заборгованості по аліментам, який відповідно до вимог ст.195 ч.3 Сімейного кодексу України, підлягає розгляду судом в порядку позовного провадження.

Таким чином, скаргу в цій частині необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п.3 ч.1 ст.255, ст.ст.260, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

Закрити провадження за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця в частині визнання дій головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєва С.М. щодо не виклику ОСОБА_4 та не наданні інформації щодо заборгованості по сплаті аліментів та не наданні інформації по ВП №50654736 неправомірними, зобов`язання головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєва С.М. зробити перерахунок з нарахування щомісячних сум з аліментів згідно рішення суду від 13 листопада 2015 року (30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) та на підставі наданих документів щодо отримання доходів і заробітної плати ОСОБА_4

Скаргу ОСОБА_4 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Федосеєв С.М., ОСОБА_5 в частині зобов`язання ОСОБА_5 надати правдиву інформацію щодо отриманих коштів від боржника ОСОБА_4 та надати довідку з банку, в якому було відкрито р/р для сплати аліментів залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст ухвали суду виготовлений 24.12.2019 року.

Суддя: С.І.Майдан