ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Херсон

справа № 766/17960/17

провадження № 22-ц/819/903/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарГеленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 13 березня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 06 червня 2013 року сторони уклали договір шляхом заповнення відповідачем заяви, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 50 000 грн строком на 364 календарних дні зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у визначених Тарифами на обслуговування платіжних карток розмірах.

У зв`язку із відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк» після спливу чергового строку кредитної лінії встановлено ліміт у розмірі 0,00грн, а несплачена заборгованість за договором визнана простроченою.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів та щодо сплати процентів за користування ними, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитними зобов`язаннями станом на 06.06.2017 року в сумі 88 247,74 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 50 000 грн, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 38 247,74 грн.

Рішенням суду від 13 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційний скарзі Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема щодо отримання та зняття відповідачем кредитних коштів, та помилково дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів, підтверджуючих як факт наявності між сторонами кредитних правовідносин, так і факт наявності існуючої за кредитним договором заборгованості

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що факт укладення сторонами кредитного договору не доведений через відсутність підпису відповідача як позичальника на його заяві-пропозиції Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» з приводу надання кредиту. З цих же підстав суд не застосував до спірних правовідносин позовну давність за заявою відповідача.

В процесі розгляду справи суд встановив, що 06 червня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» із заявою №006-21041-060613, якою запропонував (надав оферту, пропозицію) на умовах, визначених у цій пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням ради директорів банку від 20 березня 2013 року, протокол №14 і тарифів банку, зазначених у пункті 2.6 частини 2 цієї пропозиції, що є невід`ємною частиною цієї пропозиції, укласти з ним договір на невизначений строк дії, в рамках якого: відкрити поточний рахунок з використанням платіжної картки, оформити платіжну картку системи Visa International та/або Master Card та/або ВОПС Дельта, встановити ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 50 000 грн на строк 364 (календарні) дні.

ПАТ «Дельта Банк» прийняв зазначену пропозицію та видав ОСОБА_1 платіжну картку, яку останній використовував у період з 10.06.2013 року по жовтень 2014 року.

Факт отримання та використання за призначенням платіжної картки відповідач не заперечує, однак у письмовому клопотанні до суду 22.05.2018 року його представник-адвокат Смельський Ю.А. звернув увагу на відсутність підпису ОСОБА_1 на заяві-пропозиції, вважаючи це порушенням пункту 2.2 даної заяви та статті 207 ЦК України.

01 листопада 2018 року від адвоката Смельського Ю.А. на адресу суду надійшла заява про застосування позовної давності.

Дослідивши копію заяви №006-21041-060613, доданої позивачем до позовної заяви, та оригінал цієї заяви відповідача, суд встановив відсутність на ній підпису ОСОБА_1

Дійсно, перша сторінка заяви-пропозиції не містить підпису ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , однак такий підпис є на другій сторінці цієї заяви, на якій викладені тарифи на обслуговування платіжних карток та серед іншого зазначено, що процент за користування відновлюваною кредитною лінією після закінчення пільгового періоду та для здійснення операцій з видачі готівки з карткового рахунку у банкоматах та/або касах банків становить 4% в місяць. Держатель картки зобов`язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов`язкового мінімального платежу, який складається із частки обов`язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, процентів за недозволений овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованості минулих періодів (а.с.6).

Із наданої позивачем виписки по рахунку відповідача вбачається, що за період з 10.06.2013 року по 12.05.2014 року ОСОБА_1 зняв за допомогою платіжної картки 74 246грн 81коп., а за період з 18.07.2013 року по 22.10.2014року сплатив на користь банку 47 009 грн 90 коп. (а.с.38-47).

Зазначена обставина відповідачем не оспорена та не спростована.

Відповідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Статтею 207 ЦК України, якою визначено вимоги до письмової форми правочину, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 ним підписана в частині запропонованих банком умов щодо тарифів на обслуговування платіжної картки, в тому числі щодо визначеного розміру процентів за користування кредитними коштами, порядку повернення кредиту та сплати процентів, штрафних санкцій за невиконання позичальником зобов`язань за кредитною угодою та зважаючи, що ОСОБА_1 факт укладення з позивачем кредитного договору та отримання кредитних коштів і платіжної картки не спростовував, питання щодо визнання угоди недійсною чи нікчемною перед судом не порушував, колегія суддів висновок суду першої інстанції щодо нікчемності спірного кредитного договору вважає помилковим та таким, що не відповідає як обставинам справи, так і нормам матеріального права, які регулюють питання щодо дотримання письмової форми правочину.

При цьому, зробивши висновок щодо нікчемності кредитного договору, суд щодо зазначеної обставини пояснення кожної із сторін не отримав та правові наслідки недійсності правочину не застосував, в той час як відповідно до положень статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Крім того, згідно зі статтею 1057-1 ЦК України у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов`язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заявлених банком вимог.

Так, із наданих позивачем розрахунку заборгованості за укладеним із відповідачем кредитним договором та виписки по рахунку вбачається, що до 01 липня 2014 року ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами виконував належним чином, у нього відсутня прострочена заборгованість як щодо повернення тіла кредиту, так і щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами.

У серпні та вересні 2014 року ОСОБА_1 не здійснив обов`язковий місячний платіж, а 22 жовтня 2014 року поповнив картковий рахунок на 1000гривень.

Після жовтня 2014 року відповідач припинив виконання зобов`язань за укладеним з позивачем кредитним договором.

Факт останнього платежу в жовтні 2014 року ОСОБА_1 визнав, що підтверджено в заяві його представника про застосування до спірних правовідносин позовної давності (а.с. 58-60).

Відповідно до вимог статті 530 ЦК України, яка регулює питання щодо строку (терміну) виконання зобов`язання, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо встановленого сторонами строку (терміну) виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі та наведена обставина, яка підлягала встановленню та дослідженню судом при вирішенні даної справи, в порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлювалася та не досліджувалася.

Керуючись визначеними статтею 2 ЦПК України завданням та основними засадами цивільного судочинства, положеннями статті 367 ЦПК України щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції та дослідження ним доказів, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, а також зважаючи на те, що постановити законне і обґрунтоване судове рішення без повного та всебічного з`ясування обставин, які мають значення для справи, як того вимагає стаття 263 ЦПК України, неможливо, колегія суддів роз`яснила учасникам справи необхідність підтвердити належними доказами термін, на який ОСОБА_1 банком була видана платіжна картка, та рекомендувала позивачу надати суду Правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджені рішенням ради директорів банку від 20.03.2013 року №14, які діяли на момент укладення спірного договору кредиту.

Відомості щодо терміну дії платіжної картки сторони апеляційному суду не надали, а із наданих позивачем наведених вище Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» (далі - Правил) слідує, що строк (термін) повернення кредитних коштів не пов`язаний із строком дії платіжної картки.

Згідно із пунктом 4.4 Правил укладення договору щодо відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки, в тому числі із застосуванням встановленого ліміту кредитної лінії, здійснюється одним із таких способів: шляхом підписання клієнтом і уповноваженим представником банку двостороннього документа (договору) на паперовому носії (у цьому випадку договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами та скріплення печаткою банку), або шляхом прийняття (акцепту) банком пропозиції (оферти) клієнта укласти відповідний договір на надання банківських послуг, що міститься в заяві (пропозиції) клієнта. У цьому випадку договір вважається укладеним з дати акцепту банком заяви (пропозиції) клієнта. Акцептом банком заяви (пропозиції) є дії банку з відкриття клієнту рахунка. В рамках укладеного договору банк оформлює клієнту картку, попередньо ознайомивши клієнта з цими Правилами та діючими тарифами банку в доступній формі, шляхом розміщення цих Правил та тарифів у доступному місці та надає примірник таких Правил і тарифів, а також надає ПІН.

Моментом надання банком клієнту кредиту є день здійснення першої операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за рахунок кредитної лінії за умови відсутності на рахунку власних коштів клієнта (пункт 4.16.7 Правил).

Пунктом 4.16.14 передбачено, що клієнт зобов`язаний щомісячно до 25-го числа місяця (якщо інше не передбачено договором), що слідує за місяцем виникнення заборгованості сплачувати (забезпечувати на рахунку) суму обов`язкового мінімального платежу, складові якого визначаються у тарифах. Сума обов`язкового мінімального платежу, що підлягає погашенню, вказується у виписці.

Згідно із пунктами 4.16.15 та 4.16.16 у разі порушення клієнтом строків сплати обов`язкового місячного платежу, банк має право нараховувати (застосовувати) штрафні санкції в розмірі, в строки та порядку, визначені цими Правилами, договором та тарифами.

У випадку часткового/повного непогашення суми обов`язкового місячного платежу в термін, визначений цими Правилами та договором, заборгованість, що виникла на рахунку, вважається простроченою з наступного дня після настання строку платежу та на неї нараховуються штрафні санкції у розмірі, встановленому тарифами та/або договором.

У випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань по сплаті заборгованості за договором та/або недотримання умов цих Правил та договору, а також після здійснення першої пролонгації кредитної лінії клієнт зобов`язаний на вимогу банку погасити в повному обсязі наявну заборгованість шляхом поповнення рахунку коштами у розмірі наявної заборгованості за рахунком (пункт 4.21.1.8 Правил).

Аналіз положень Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», що діяли на час укладення сторонами кредитного договору, дає підстави зробити висновок про те, що право вимагати погашення ОСОБА_1 кредитної заборгованості в повному обсязі виникло у банку з 26 серпня 2014 року-дня, слідуючого за визначеним договором днем для внесення чергового обов`язкового місячного платежу.

Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність, про застосування якої заявив представник відповідача, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

Отже, оскільки порушення відповідачем умов договору щодо здійснення щомісячного обов`язкового мінімального платежу було очевидним станом на 26 серпня 2014 року, колегія суддів вважає, що саме з цієї дати починається перебіг позовної давності у спірних правовідносинах.

Разом з тим, статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Враховуючи, що ОСОБА_1 22 жовтня 2014 року поповнив свій картковий рахунок на 1000 гривень і ця дія, на думку колегії суддів, свідчить про визнання ним свого обов`язку щодо виконання умов укладеного з позивачем кредитного договору, відбулося переривання перебігу позовної давності та перебіг позовної давності почався заново.

З огляду на наведене, звернувшись до суду з позовною заявою, яка була здана на пошту 12 жовтня 2017 року та надійшла до суду 19 жовтня 2017 року, у жовтні 2017 року, ПАТ «Дельта Банк» дотрималося строку позовної давності, який статтею 257 ЦК України встановлений тривалістю в три роки, а тому підстави для застосування передбачених статтею 267 ЦК України наслідків спливу позовної давності відсутні.

Визначаючи розмір кредитної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до заявлених ним вимог, колегія суддів вважає, що вимога про стягнення тіла кредиту підлягає задоволенню, а вимога про стягнення процентів - частковому задоволенню з врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених зокрема у постанові від 04 липня 2018 року, справа №310/11534/13-ц, про те, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таким чином, стягненню підлягає тіло кредиту в сумі 50 000гривень та нараховані станом на 26 серпня 2014 року проценти в сумі 1 778 гривень 57 копійок, а всього з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість у розмірі 51 778 гривень 57 коп.

Із наданого банком розрахунку, який відповідачем не спростований, вбачається, що саме наведена вище сума тіла кредиту залишилась не повернутою відповідачем, а прострочена заборгованість зі сплати процентів станом на 01.07.2014 року за укладеним із відповідачем договором відсутня.

Відповідно до положень частин першої та тринадцятої статті 141 ЦПК України у зв`язку із скасуванням судом апеляційної інстанції рішення суду та ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору, розмір яких пропорційно розміру задоволених позовних вимог становить 2 344грн (позов задоволено на 58,6% (51 778,57х100:88 247,74), 58,6% від понесених позивачем витрат на сплату судового збору при поданні позову та апеляційної скарги становить 2 344 грн (1 600+2 400=4000х58,6:100)), (а.с.2,90).

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» частково задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 березня 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яке знаходиться в м. Києві, вул. Дружби народів, 38, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34047020 заборгованість за кредитним договором в сумі 51 778 грн 57коп. (п`ятдесят одну тисячу сімсот сімдесят вісім гривень 57 коп.) та судові витрати у розмірі 2344 грн (дві тисячі триста сорок чотири гривні).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 29 серпня 2019 року

Суддя Л.В. Пузанова