22-ц/804/3325/19
222/921/19

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2019 року м. Маріуполь
Єдиний унікальний номер 222/921/19
Номер провадження 22-ц/804/3325/19
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Принцевської В.П., Биліни Т.І.,
секретар судового засідання Сікора М.М.,
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 01 жовтня 2019 року у складі судді Подліпенець Є.О., повний текст рішення складений 07 жовтня 2019 року,
Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 01 жовтня 2019 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи з 05.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць піддано негайному виконанню.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування скарги вказує, що судом першої інстанції не з`ясовані обставини, що мають значення для справи, і які необхідно враховувати на підставі статей 182,182 СК України, тому дане рішення підлягає скасуванню.

Позивачем не надано суду жодних доказів підтвердження її власних витрат на дитину, які обумовили розмір її вимог, та на підтвердження доходу відповідача.

Судом не мотивовано стягнення аліментів у сумі, яку просила позивач, і яка значно перевищує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Крім того, він має офіційний дохід, а суд стягнув аліменти у твердій грошовій сумі, що є порушенням норм матеріального права, при цьому відповідач не заперечує проти утримання дитини та згоден платити аліменти в межах 1/4 частини його заробітку.

Позивач ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечувала проти скасування рішення, яке на її думку є законним і справедливим.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу у відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм апеляційного суду за №1325.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача ОСОБА_1 , яка частково погодилася із доводами апеляційної скарги щодо необґрунтованості розміру аліментів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, а у батька дитини є обов`язок по утриманню дитини, і ніяких заперечень проти позовних вимог суду відповідач не надав, вимог не спростував.

Однак з висновком суду колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач ОСОБА_1 мати неповнолітнього ОСОБА_4 - проживає разом з сином, утримує його.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (стаття 181 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Вирішуючи спір, суд врахував, що відповідач не заперечував проти стягнення аліментів, і ніяк не реагував на розмір вимог позивача, у судове засідання не з`явився.

Зі справи вбачається, що про дату, час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. (а.с. 25)

Відповідно до ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення, згідно зі ст.264 ЦПК України, суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими ґрунтувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розділити між сторонами судові витрати та інше.

Як вбачається з рішення суду, воно в повній мірі таким вимогам не відповідає.

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів судом враховуються: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.5 статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Однак, як вбачається з рішення, судом першої інстанції не встановлені обставини, які б дали об`єктивну можливість задовольнити позов в межах заявлених вимог, оскільки позивачем також не надані суду докази, необхідні для вирішення спору, не з`ясовано, чим позивач мотивує вимоги про стягнення аліментів в заявленому розмірі 4000 грн на місяць, і доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що дохід відповідача складає приблизно 10517 грн. на місяць. Як вбачається з документів, поданих позивачем, вона отримує соціальну допомогу на дитину в розмірі 860 грн., проживає з сином вдвох, без сторонньої допомоги, дитина має певні захворювання.

Разом з тим, позовні вимоги про стягнення аліментів такими обставинами не обґрунтовані, і позивач не позбавлена права вирішувати в подальшому питання стягнення додаткових витрат на дитину і на утримання дружини, що має дитину до трирічного віку.

Законом України Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи встановлений в розмірі 1921 грн., для дитини віком до 6 років 1626 грн, для дитини віком від 6 до 18 років 2027 грн.

Таким чином, з урахуванням розміру доходу відповідача, колегія суддів вважає можливим задовольнити позов частково, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2600 грн на місяць, що дорівнює четверті заробітку відповідача і не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання відповідача ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що законом не передбачено стягнення аліментів в твердій грошовій сумі при наявності регулярного доходу у відповідача, що обумовлює стягнення аліментів тільки в частині від заробітку, не ґрунтуються на законі, суперечать змісту статей 180,184 СК України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для вирішення спору, і суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність законних підстав для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів саме в заявленому нею розмірі.

Тому на підставі статті 376 ЦПК України рішення Володарського районного суду від 01 жовтня 2019 року підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів з ухваленням рішення про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 2600 (дві тисячі шістсот ) грн, щомісячно, починаючи з 05.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 01 жовтня 2019 року змінити в частині розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот ) грн, щомісячно, починаючи з 05.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 27 грудня 2019 року.

Судді :

Є.Є. Мальцева

В.П. Принцевська

Т.І. Биліна