Справа № 713/1837/19
Провадження №2/713/692/19
РІШЕННЯ

іменем України

12.12.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Матейчук Л.Ю., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю матеріалів, які були використані в процесі незавершеного будівництвом житла,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю матеріалів, які були використані в процесі незавершеного будівництвом житла.

В позові вказував, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.10. 1995 року.

Незважаючи на це фактичні шлюбні відносини між ними було припинено, ще з 2016 року: саме з цього часу проживають окремо одне від одного у різних населених пунктах, спільного господарства не ведуть, майна, яке б належало нам на праві спільної сумісної власності подружжя, немає. Дані обставини підтверджуються довідкою Вижницької міської ради Чернівецької області від 28.03.2019 року за №611 та актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 28.03.2019 року за №610.

Рішенням Вижницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 10 серпня 2019 року актовий запис №10 шлюб з ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , яке видано згаданим вище відділом державної реєстрації актів цивільного стану 10.10.2019 року.

Згідно п.1 Договору оренди землі №29-Ор/2018 р. від 25.05.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 , та Вижницькою міською радою Чернівецької області, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд їй надано в оренду земельну ділянку площею 0,15 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 ,.

На підставі Договору оренди землі та витягу з Державного реєстру речових прав відділом містобудування, архітектури та капітального будівництва Вижницької міської ради Чернівецької області 21.01.2019 року на її ім`я виготовлено будівельний паспорт на будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 .

31 січня 2019 року , ОСОБА_1 , повідомила Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про початок виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку та господарських будівель на земельній ділянці, яка знаходится в АДРЕСА_1 .

Посилалася , що за її власні кошти було найнято робітників будівельників, придбано необхідні для цього будівля матеріали і побудовано фундамент під майбутній житловий будинок.

Саме через небажання відповідача укласти з нею договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону виникла необхідність у цьому позові.

Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право особистої приватної власності на будівельні матеріали, які були використанні в процесі незавершеного будівництвом житла фундаменту (готовність 10 відсотків), площею 117.70 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. В адресованому суду заяві просили справу розглядати у їх відсутності .

Відповідач в адресованому суду клопотанні позов визнав, однак вказував, що позов є надуманим, оскільки ніколи не претендував на будівельні матеріали позивача,просив справу розглядати у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.10. 1995 року. Шлюбні відносини між ними було припинено ще з 2016 року: саме з цього часу проживають окремо одне від одного у різних населених пунктах, спільного господарства не ведуть, майна, яке б належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя, немає. Дані обставини підтверджуються довідкою Вижницької міської ради Чернівецької області від 28.03.2019 року за №611 та актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 28.03.2019 року за №610.

Рішенням Вижницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 10 серпня 2019 року актовий запис №10 мій шлюб з ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , яке видано згаданим вище відділом державної реєстрації актів цивільного стану 10.10.2019 року.

Згідно п.1 Договору оренди землі №29-Ор/2018 р. від 25.05.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 , та Вижницькою міською радою Чернівецької області, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд їй надано в оренду земельну ділянку площею 0,15 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 ,.

На підставі Договору оренди землі та витягу з Державного реєстру речових прав відділом містобудування, архітектури та капітального будівництва Вижницької міської ради Чернівецької області 21.01.2019 року на ім`я ОСОБА_1 виготовлено будівельний паспорт на будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 цього Кодексу особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 7 лютого 2018 року у справі №654/5243/ 14-ц, якщо спірне майно набуто учасниками справи в період перебування в шлюбі, але зареєстровано на одного подружжя, це не позбавляє іншого з подружжя права на частку в такому майні. Конструкція норми ст.60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч.3 цієї статті до завершення будівництва (створення майна) особа вважаєть-ся власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 3 грудня 2018 року у справі №525/511/ 16-ц, системне тлумачення категорій «об`єкт нерухомого майна» (ч.1 ст.181, п.6 ч.1 ст.346, ст.ст.350 та 351 ЦК України) та «об`єкт незавершеного будівництва» (ст.331 ЦК України) дає підстави для висновку, що об`єкт незавершеного будівництва є нерухомою річчю особливого роду, фізичне створення якої розпочате, але не завершене, що допускає встановлення відносно неї суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та у порядку, визначених цивільним законодавством. Не будучи до моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації та державної реєстрації права власності житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі такого будівництва (ч.3 ст.331 ЦК України), тобто сукупності речей, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Вказане дає підстави для висновку, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу за визначених законом умов може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. При цьому суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною із сторін. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 15 травня 2013 року у справі №6-37цс13, від 18 листопада 2015 року у справі №6-338цс15, від 16 грудня 2015 року у справі №6-2710цс15 та від 7 вересня 2016 року у справі №6-47цс16.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як достовірно було встановлено у судовому засіданні, об`єкти нерухомого майна, будівельні матеріали, які використані в процесі будівництва об`єкта незавершеного будівництва, що розташований в АДРЕСА_1 , були придбані позивачем , що не заперечується і відповідачем, який не претендує на них .

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 206, 264, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю матеріалів, які були використані в процесі незавершеного будівництвом житла ,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право особистої приватної власності на будівельні матеріали, які були використанні в процесі незавершеного будівництвом житла фундаменту (готовність 10 відсотків), площею 117.70 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. Ю. Кириляк