Справа № 463/4100/19 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/3064/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м.Львів

Справа № 463/4100/19

Провадження № 22ц/811/3064/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю Бутка ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 24 травня 2019 року в складі судді Леньо С.І.

у справі за позовом ОСОБА_3 (1974 року народження), ОСОБА_4 до ТзОВ «Фінансова компанія «Веста», з участю третіх осіб: ОСОБА_3 (1941 року народження), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ПАТ «Банк Форум», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна М.А., про припинення іпотеки, заяву ОСОБА_3 (позивача) про забезпечення позову, -

встановив:

22 травня 2019 року ОСОБА_3 звернувся з цим позовом.

Позивач звернувся з заявою про забезпечення позову у виді заборони ТОВ «Фінансова компанія «Веста» здійснювати відчуження, відступлення, продаж чи передачу будь-якій особі права вимоги за кредитними договорами № 0039/08/6.10-SvzW, № 0051/08/6.10-ZNv, № 0040/08/6.10-SvzW, укладеними між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де в якості забезпечення по вказаних кредитних договорах виступає квартира АДРЕСА_1 Винники загальною площею 67,1 кв.м; заборони ТОВ «Фінансова компанія «Веста» здійснювати будь-яке наступне відступлення права вимоги за іпотечним договором б/н від 2 вересня 2008 року, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинським О.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 3848, за яким іпотекодавці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 передали в іпотеку згадану квартиру; накладення арешту на належну іпоткодавцям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 квартиру. В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідач, набувши статусу нового кредитора та іпотекодержателя на підставі договорів про відступлення прав вимоги, вправі відчужити права вимоги на предмет іпотеки або будь-яким іншим чином розпорядитись такими правами та предметом іпотеки, що надалі, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Просить задовольнити заяву.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 2019 року заяву задоволено. У порядку забезпечення позовних вимог, до розгляду справи по суті: заборонено ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» здійснювати відчуження, відступлення, продаж чи передачу будь-якій особі права вимоги за кредитними договорами № 0039/08/6.10-SvzW, № 0051/08/6.10-ZNv, № 0040/08/6.10-SvzW, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де в якості забезпечення по вказаних кредитним договорах виступає квартира АДРЕСА_1 Винники загальною площею 67,1 кв.м.; заборонено ТзОВ «Фінансова компанія «Веста» здійснювати будь-яке наступне відступлення права вимоги за іпотечним договором б/н від 2 вересня 2008 року, нотаріально посвідченим Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинським О.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 3848, за яким іпотекодавці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 передали в іпотеку спірну квартиру; накладено арешт на належну іпоткодавцям квартиру АДРЕСА_1 Винники загальною площею 67,1 кв.м.

Ухвалу суду оскаржує ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». Проситьскасувати ухвалу суду. Зазначає, що оскаржувана ухвала не містить обгрунтування необхідності забезпечення позову, в ній не вказано жодних підстав для його обрання, не вказано яким чином невжиття заходів забезпечення позову зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Вказує, що вжиті заходи забезпечення позову можуть завдати істотних збитків ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». Згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Вказує, що відповідно до п.п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Стверджує, що суд першої інстанції, порушуючи вказані норми процесуального права, не врахувавши, що вжиті заходи забезпечення позову можуть завдати істотних збитків ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», не вимагав від заявника зустрічного забезпечення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з такого.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Згідно із ч .2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно із п. п. 1, 2 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що відповідач, як новий кредитор та іпотекодержатель у кредитних правовідносинах, вправі відчужити своє право вимоги або ж вчинити дії, спрямовані на реалізацію предмета іпотеки.

Суд першої інстанції встановивши, що існує спір, прийшов до вірного висновку про задоволення заяви, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

У випадку невжиття заходів забезпечення позову може бути утруднено або стане неможливим поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивач, відповідно до матеріалів справи має зареєстроване місце проживання.

Суду не надано доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у позові.

Інших обставин, які б вказували не необхідність застосування зустрічного забезпечення судом не встановлено, у зв`язку з чим на даний час такі заходи судом першої інстанції не застосовувалися.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що невжиття заходів по забезпеченню позову може призвести до відчуження спірного майна. Внаслідок цього виконання можливого рішення суду про задоволення позову буде суттєво утруднене чи неможливе.

Судом першої інстанції вірно обраний видзабезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Ухвала суду прийнята з додержанням закону.

Керуючись: ст. ст. 149, 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді