Справа № 460/2733/15-ц
Провадження №2/460/1370/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.

з участю секретаря судових засідань Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 39220,14 грн. за кредитним договором №DNH4KP30380342 від 28.07.2006. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного договору №DNH4KP30380342 від 28.07.2006 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2923,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також даним договором визначено, що ОСОБА_1 зобов`язаний здійснювати погашення заборгованості щомісячно, в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом з відсотками та комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитним договором, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачем у строки і це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 16.07.2015 становила 39220,14 грн, з яких 1237,89 грн. заборгованість за кредитом, 10252,00 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 25386,43 грн. заборгованість за несвоєчасне виконання зобов`язань, а також штрафи, за договором, 500 грн. штраф (фіксована частка), 1843,82 грн. (процентна складова).

27.10.2015 заочним рішенням Яворівського районного суду Львівської області позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNH4KP30380342 від 28.07.2006 в розмірі 39220 грн. 14 коп та 392 грн. 20 коп. судових витрат, всього стягнуто 39612 грн. 34 коп.

03.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до Яворівського районного суду Львівської області з заявою про перегляд заочного рішення від 27.10.2015.

Дана справа перебувала в провадженні судді Швед Н.П.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області про закінчення повноваження судді Швед Н.П. першого періоду призначення на посаду судді та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані судді Карпин І.М.

11.07.2019 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області скасовано заочне рішення суду від 27.10.2015 та призначено підготовче судове засідання.

01.11.2019 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зозуля А.В. подав заяву, в якій просить застосувати до даних правовідносин позовну давність з тих підстав, що згідно умов Заяви позичальника №DNH4KP30380342 Банк надає Позичальнику строковий кредит у розмірі 2923, 70 грн. на строк 12 місяців по 27.07.2007. Погашення заборгованоісті здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період до 10 числа кожного місяця. Згідно п.5.5 кредитного договору - сторони домовились про встановлення терміну позовної давності строком 5-ть років. Таким чином строк позовної давності за даним кредитним договором сплив 11.06.2012, оскільки початок перебігу позовної давності для стягнення боргу розпочато 10.06.2007 при встановленому сторонами терміну позовної давності.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві позивач просив справу розглянути за відсутності його представника.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Зозуля А.В., в судове засідання не з`явилися, однак - адвокат Зозуля А.В. подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, просить застосувати до даних правовідносин позовну давність.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 28.07.2006 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNH4KP30380342, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2923 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, кредит на встановлених вищевказаних кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними.

Відповідно до п.3.2.2. умов надання споживчого кредиту фізичним особам, позичальник зобов`язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви.

Згідно з п.3.2.3. умов надання споживчого кредиту фізичним особам, позичальник зобов`язується сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до Заяви та п.п.4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту.

Згідно із заяви позичальника №DNH4KP30380342, відповідач ОСОБА_1 , підписав та погодився з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам.

Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Як вбачається із розрахунку представленого позивачем відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором не виконував у строки і це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 16.07.2015 становила 39220,14 грн, з яких 1237,89 грн. заборгованість за кредитом, 10252,00 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 25386,43 грн. заборгованість за несвоєчасне виконання зобов`язань, а також штрафи, за договором, 500 грн. штраф (фіксована частка), 1843,82 грн. (процентна складова).

Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Однак такого свого обов`язку відповідач не виконував.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов`язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 № 6-2003цс15.

З огляду на вищевказане суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 1843,82 грн. задоволенню не підлягають.

Згідно з заяви позичальника №DNH4KP30380342, ПАТ КБ «Приватбанк» надав строковий кредит у розмірі 2923,70 грн на строк 12 місяців по 27.07.2007 включно.

Звертаючись в суд з позовом ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 16.07.2015, тобто заборгованість, нараховану поза межами дії строку кредитного договору.

Суд зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ці висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.09.2015 у справі № 6-154цс15.

Відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним Договром встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Разом з тим, своїм правом на позов АТ КБ «Приватбанк» скористався лише у серпні 2015 року - після спливу строку позовної давності, про застосування якої відповідач заявив у запереченнях на позовну заяву від 01 листопада 2019 року.

Також суд зазначає, що оскільки позовна давність до основної вимоги, яка складається з вимоги про стягнення заборгованості за кредитом і вимоги про сплату процентів за цим кредитом, спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги про стягнення з відповідача пені. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, у зв`язку з спливом позовної давності.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В позові Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити, у зв`язку з спливом позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 20.12.2019.

Позивач: АТ КБ «Приватбанк»,

м.Київ вул.Грушевського, 1Д, 01001.

Відповідач: ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

АДРЕСА_1 ,

ІПН НОМЕР_1 .

Суддя І.М.Карпин