Справа № 2/593/1/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"07" жовтня 2019 р.

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 й згідно уточненої позовної заяви просив визнати за ним право власності на 2/4 частини будинковолодіння у АДРЕСА_1 , що належало його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтовані таким: ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 . Перед смертю батько заповіту на свою частку (1/4) у згаданому будинковолодінні не складав. На час його смерті з ним проживала його дружина - ОСОБА_3 , яка і успадкувала зазначене майно та землю. Таким чином, частка ОСОБА_3 становила - 2/4 (з них 1/4-належала їй як члену колгоспного двору, а іншу 1/4 вона успадкувала після смерті свого чоловіка). В строк до 6-ти місяців після її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, позивач прийняв спадщину після смерті мами. Відповідачка ОСОБА_2 , як спадкоємець І- ОСОБА_5 черги за законом (донька) також у строк до 6-ти місяців після смерті матері подала у Бережанську держнотконтору письмову заяву про прийняття спадщини. 01 березня 2019 року між позивачем і відповідачкою ОСОБА_2 укладено мирову угоду, яка затверджена ухвалою Бережанського райсуду від 07 березня 2019 року. Згідно умов угоди позивач та відповідач дійшли згоди щодо розподілу спадкового майна після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 . При цьому 3 (три) земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами 0,26 га, 0,95 га та 0,21 га, які знаходяться на території Потуторської сільської Ради Бережанського району, перейшли до ОСОБА_2 , а позивачу перейшло право власності на 2/4 частини будинковолодіння у АДРЕСА_1 . З приводу успадкування згаданих 2/4 частини будинковолодіння, позивач звертався до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я померлої, а отримати такий документ після її смерті в установленому для цього порядку неможливо. У зв`язку з чим і змушений звернутися до суду із цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився. Його представник- адвокат Прийдун В.М. подав суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог.

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, подала відзив на позов, у якому вказала, що повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 і не заперечує щодо того, щоб за ним було визнано право власності на 2/4 будинковолодіння у АДРЕСА_1 . Просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, взявши до уваги заяву представника позивача та відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено таке,-

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Потуторської сільської ради Бережанського району Тернопільської області та третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 , Потуторською сільською радою Бережанського району Тернопільської області та ОСОБА_1 . Умовами цієї ухвали визначено, що до складу спадщини після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 , що підлягає поділу, входить: житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 та три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства: земельна ділянка площею 0,26 га, що знаходиться на території Потуторської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, зі старим кадастровим номером 010010935 (Державний акт серії ЯД № 187307, виданий 02.04.2007 року), земельна ділянка площею 0,95 га, що знаходиться та території Потуторської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, зі старим кадастровим номером 010010131 (Державний акт серії ЯД № 187306, виданий 02.04.2007 року) та земельна ділянка площею 0,21 га, що знаходиться на території Потуторської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, зі старим кадастровим номером 010010314 (Державний акт серії ЯД № 187305 від 02.04.2007 року);

-за позивачкою ОСОБА_2 визнається право власності на три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, як спадщина після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 , а саме: на земельну ділянку площею 0,26 га, що знаходиться території Потуторської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, зі старим кадастровим номером 010010935 (Державний акт серії ЯД № 187307, виданий 02.04.2007 року), на земельну ділянку площею 0,95 га, що знаходиться та території Потуторської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, зі старим кадастровим номером 010010131 (Державний акт серії ЯД № 187306, виданий 02.04.2007 року) та на земельну ділянку площею 0,21 га, що знаходиться на території Потуторської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, зі старим кадастровим номером 010010314 (Державний акт серії ЯД № 187305 від 02.04.2007 року);

-за ОСОБА_1 - право власності на 2/4 частини будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належали його матері - ОСОБА_3 (з них 1/4 частина належала їй як члену колгоспного двору, а іншу 1/4 частину вона успадкувала після смерті свого чоловіка - ОСОБА_4 );

-дана мирова угода не зачіпає прав та інтересів Потуторської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчасно звернулися до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а тому враховуючи домовленість між ними як спадкоємцями першої черги після смерті їх матері про розподіл спадкового майна, Потуторська сільська рада приєдналася до укладення даної мирової угоди;

-укладену між сторонами мирову угоду затвердити та посвідчений 15 жовтня 2015 року секретарем Потуторської сільської ради Бережанського району Тернопільської області заповіт з реєстровим номером 39 від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 визнати недійсним із застосуванням наслідків його недійсності, а провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Потуторської сільської ради Бережанського району Тернопільської області та третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним закрити.

У подальшому позивач ОСОБА_1 на виконання умов даної мирової угоди звернувся в нотаріальну контору для оформлення права на зазначене спадкове майно 2/4 частки згаданого будинковолодіння у с.Потутори Бережанського району Тернопільської області.

Постановою Бережанської державної нотаріальної контори №794/02-31 від 19 червня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/4 частини будинковолодіння у АДРЕСА_1 після мами ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав відсутності правовстановлюючого документу на будинковолодіння на ім`я померлої.

Як вбачається із відзиву на позов, поданого відповідачем ОСОБА_2 вона визнає позовні вимоги у повному обсязі і не заперечує щодо визнання за ОСОБА_6 права власності на 2/4 частини будинковолодіння у АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною 4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У суду не виникло обґрунтованого сумніву як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання, і таке визнання знайшло своє відображення у відзиві на позов.

Отже, суд вважає, що вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що спадкодавиця ОСОБА_3 правомірно за життя набула право власності на 2/4 частини житлового будинку у с.Потутори Бережанського району Тернопільської області; позивач у визначений законом спосіб прийняв зазначену спадщину; фактично перешкодою в реалізації прав позивача на таке спадкове майно стала відсутність на ім`я померлої правовстановлюючих документів визначеного зразка на згадане спадкове майно.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 82, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/4 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_7 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районного суду Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Німко Н.П.