У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2019 Справа №607/19878/19

23 серпня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участі секретаря судового засідання Бойко І.І. - з участю державного виконавця Семенчук К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Семенчук Катерини Іванівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Семенчук К.І. звернулась до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з необхідністю виконання рішення суду.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження ВП №56418597, з примусового виконання судового наказу №441/397/18 від 04.04.2018 року, виданого Городоцьким районним судом Львівської області Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Добровільно боржник заборгованість не погашає.

17 травня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку для відома та виконання направлено сторонам у виконавчому провадженні. Крім того, 17 травня 2019 року державним виконавцем вчинено виклик боржника ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Управління Пенсійного фонду боржник пенсії не отримує, не працює за трудовим чи цивільно-правовими договорами. Транспортні засоби, технологічні та сільськогосподарські транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно повідомлення Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації за боржником зареєстровані право власності на земельні ділянки, квартиру, що по АДРЕСА_1 та житловий будинок у АДРЕСА_2 .

З відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місяця проживання УДМС України в Тернопільській області встановлено, що боржник зареєстрований в с.Виспівці Зборівського району Тернопільської області.

Згідно акту Державного виконавця Зборівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області та довідки Висиповецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області боржник зареєстрований за вищевказаною адресою, однак на даний час там не проживає.

18 червня 2019 року, 27 червня 2019 року, 03 липня 2019 року, 11 липня 2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 , для перевірки майнового стану боржника та проведення виконавчих дій, однак двері квартири ніхто не відчиняв.

Посилаючись на наведене та те, що добровільно боржник рішення суду не виконує, на виклик державного виконавця не з`являється, представник ДВС просив задовольнити подання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

В судовому засіданні державний виконавець Семенчук К.І. подання підтримала, з підстав наведених у ньому та просила задовольнити.

Судом встановлено, що 17 травня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56418597 з примусового виконання судового наказу №441/397/18 від 04.04.2018 року, виданого Городоцьким районним судом Львівської області Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

18 червня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

18 червня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

18 червня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1

Згідно відповіді ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації № 967/07-2 від 01 липня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого Першою держнотконторою 11.12.2009 року за реєстром №4-2399.

Згідно довідки за №87 від 05.07.2019 року, виданою ПП «Сонячне» встановлено, що ОСОБА_1 не зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місяця проживання УДМС України в Тернопільській області від 05.07.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в с.Висипівці Зборівського району Тернопільської області.

Згідно довідок за № № 464, 463 від 07 липня 2019 року, виданих Висиповецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в с.Висипівці Зборівського району Тернопільської області, але на даний час у даному житловому будинку ніхто не проживає.

Як вбачається з акту державного виконавця від липня 2019 року, державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 . Перевірити майновий стан боржника та провести виконавчі дії не виявилось можливим оскільки ворота житлового будинку були зачинені.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за № від 13 серпня 2019 року встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровані земельні ділянки, квартира по АДРЕСА_1 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_2 .

Як слідує із актів державного виконавця, 18 червня 2019 року, 21 червня 2019 року, 27 червня 2019 року, 03 липня 2019 року, 11 липня 2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Перевірити майновий стан боржника та провести виконавчі дії не виявилось можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив. Зі слів сусідів встановлено, що за даною адресою боржник тривалий час відсутній.

Суд, розглянувши подання, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

В силу вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до вимог ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості отримання боржником постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника.

Також не надано доказів, що державним виконавцем направлялися повідомлення боржнику про необхідність з`явитись на місце вчинення виконавчих дій по АДРЕСА_1 , докази належного повідомлення боржника про необхідність з`явитись та забезпечити доступ державному виконавцю до житла з метою його опису.

З наданих суду матеріріалів не встановлено чи мав ОСОБА_1 реальну можливість виконати в добровільному порядку рішення суду, чи ухилявся останній від вчинення виконавчих дій та чи є належні підстави для такого припущення, а як наслідок для проникнення до житла,

Долучені до подання акти державного виконавця не містять доказів того, що боржник знав про виконавче провадження та проведення виконавчих дій щодо нього, оскільки у встановленому порядку він не отримав ці документи.

До матеріалів подання не долучено жодних доказів вручення таких листів-повідомлень особисто ОСОБА_1 про необхідність з`явитись для проведення виконавчих дій та факт свідомого ухилення останнього від проведення виконавчих дій.

Відтак, зазначені в поданні та актах державного виконавця від 10 вересня 2018 року, від 18 червня 2019 року, 21 червня 2019 року, 27 червня 2019 року, 03 липня 2019 року, 11 липня 2019 року, 18 липня 2019 року факти про те, що дверей квартири по АДРЕСА_1 ніхто не відкривав, не можна розцінювати, як перешкоджання боржника входженню державними виконавцями у квартиру, з метою проведення опису належного боржнику майна.

Крім того, державним виконавцем встановлено, що боржник за даною адресою тривалий час не проживає, не зареєстровано та його місце знаходження не встановлено.

При цьому, державний виконавець не вжив будь-яких дій щодо розшуку боржника.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту умисного створення перешкод з боку ОСОБА_1 для проведення виконавчих дій державним виконавцем суду не представлено.

Таким чином, вжиті державним виконавцем заходи щодо належного виклику боржника, повідомлення його про дату та час вчинення виконавчих дій, зокрема, щодо безперешкодного входження до житла є недостатніми.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст. 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

У відповідності до вимог ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

Таким чином, при вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника суд має переконатися, що боржник злісно та свідомо перешкоджає державному виконавцю у вчиненні виконавчих дій з метою опису та арешту майна, чим порушує права стягувача.

Враховуючи вищенаведенні вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги недостатність проведених виконавчих дій, відсутність даних про належне сповіщення боржника про проведення виконавчих дій, відомостей, що підтверджують факт свідомого ухилення боржника від проведення виконавчих дій за місцем його реєстрації, свідоме ухилення від виконання рішення суду, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 493 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Семенчук Катерини Іванівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 27 серпня 2019 року.

ГоловуючаІ. М. Черніцька