У Х В А Л А

27 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 698/282/17

провадження № 61-15366ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Катеринопільської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , треті особи: Катеринопільська районна організація профспілки працівників освіти та науки, ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла вищевказана касаційна скарга.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

ОСОБА_2 у касаційній скарзі заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто він не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Окрім того, законом не передбачено звільнення від сплати судового збору за вимогами про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення.

Про наявність інших підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», заявником у касаційній скарзі не зазначено та не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у квітні 2017 року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 600, 00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 оскаржується постанова апеляційного суду, ухвалена за наслідками розгляду позовної вимоги немайнового характеру (про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення) та позовної вимоги майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 42 110, 27 грн), судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі підлягає сплаті у розмірі 2 560, 00 грн ((1 600, 00 грн x 0,4) + (1 600, 00 грн x 0,4) x 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов