Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 2-2446/11

провадження № 61-32425св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , на рішення Апеляційного суду Одеської області у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Дрішлюка А. І., Таварткіладзе О. М., від 27 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 26 вересня 2008 року між ним та відповідачем у простій письмовій формі укладена угода про передачу завдатку, за умовами якої він зобов`язався укласти в майбутньому з відповідачем договір купівлі-продажу об`єкта нерухомості - квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 зобов`язався продати, а він зобов`язався купити в строк до 30 листопада 2008 року зазначену квартиру, яка належить відповідачу, за ціною у розмірі 523 800 грн.

На підставі цієї угоди, у рахунок сплати вартості зазначеної квартири за майбутнім договором купівлі-продажу, він передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 24 250 грн, а у подальшому - 15 000 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України на момент звернення до суду становило 119 854,5 грн.

Проте у подальшому договір купівлі-продажу укладено не було, відповідач у добровільному порядку відмовляється повернути отримані грошові кошти.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просивстягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 144 104,50 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у складі судді Кравчук Т. С. від 19 грудня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 24 250 грн. У решті позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи грошову суму у розмірі 24 250 грн та відмовляючи у стягненні 119 854 грн, суд першої інстанції виходив з того, що грошова сума 24 250 грн є авансом, а не завдатком, а факт отримання відповідачем від позивача грошової суми 15 000 дол. США, що складає 119 854 грн на момент звернення позивача з позовом, не знайшов свого підтвердження. У справі декілька разів за клопотаннями сторін призначалася почеркознавча експертиза з приводу належності підписів під отриманими сумами у розмірі 15 000 дол. США саме відповідачу ОСОБА_2 , проте не були проведені через відсутність достатньої кількості зразків підписів ОСОБА_2 за 2008 рік.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Справа неодноразово розглядалась судом апеляційної інстанції.

Останнім рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 119 854 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 119 854 грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 119 854 грн з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення цих вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач отримав від позивача 21 жовтня 2008 року 10 000 дол. США, а 03 листопада 2008 року- 5 000 дол. США, про що свідчить його власноручний підпис на тексті угоди від 26 вересня 2008 року, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи, проведеної 24 лютого 2017 року Кропивницьким відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У серпні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати рішення апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з нього на користь позивача грошових коштів у розмірі 119 854 грн. Вказував на те, що рішення апеляційного суду ґрунтується на припущеннях, оскільки висновок судово-почеркознавчої експертизи від 24 лютого 2017 року не є належним та допустимим доказом підтвердження отримання ним грошових коштів.

Так, вказаним висновком встановлено, що підписи під рукописним текстом про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошей в сумі 10 000 дол. США та 5 000 дол. США, а також 24 250 грн належать саме ОСОБА_4

Цим же висновком встановлено, що рукописні тексти, які розташовані над цими підписами, а саме: текст російською мовою «21 октября ОСОБА_2 получил от ОСОБА_1 10 000 (десять тысяч) долларов США. ОСОБА_7 », а також текст російською мовою «03 ноября ОСОБА_2 получил от ОСОБА_1 5 000 (пять тысяч) долларов США. ОСОБА_2. », які міститься під друкованим текстом на зворотній стороні оригіналу «Соглашения о выдаче задатка для заключения договора от 26 сентября 2008 года», виконаний однією особою, а рукописний текст російською мовою «Я ОСОБА_7 получил 24 250 грн в присутствии ОСОБА_10 26.09.08.», який міститься під друкованим текстом аркуша документа з назвою розділу «ПОДПИСИ СТОРОН» виконаний іншою особою.

Вказане свідчить про те, що він писав та підписував текст лише про отримання 24 250 грн.

Крім того, суд апеляційної інстанції не врахував, що після призначення експертизи ухвалою від 26 липня 2016 року, судовий експерт Кошелюк А. О. надала суду клопотання від 09 серпня 2016 року про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, з якого вбачається, що під рукописним текстом російською мовою «03 ноября ОСОБА_2 получил от ОСОБА_1 5 000 (пять тысяч) долларов США. ОСОБА_2. », який міститься під друкованим текстом на зворотній стороні оригіналу «Соглашения о выдаче задатка для заключения договора от 26 сентября 2008 года» відсутній підпис ОСОБА_2

Зазначена інформація міститься також і на зворотній стороні другого аркуша висновку експерта ОСОБА_11 , на який посилається суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні.

Але, незважаючи на відсутність вищевказаного підпису, судовий експерт ОСОБА_11 все ж таки встановив, що «відсутній підпис» належить ОСОБА_2

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, стягуючи з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 119 854 грн, не врахував, що вказана сума є еквівалентом 15 000 дол. США за курсом Національного банку України станом на час звернення до суду з цим позовом, який на той час становив 7,99 грн за долар США, у той час як станом на час ухвалення апеляційним судом рішення, курс долара США по відношенню до гривні становив 26,04 грн, що значно впливає на кінцеву суму, яка підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 серпня 2017 року та від 06 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04 червня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

26 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладена у простій письмовій формі угода про передачу завдатку, за умовами якої позивач взяв на себе обов`язок укласти в майбутньому з відповідачем договір купівлі-продажу об`єкта нерухомості у вигляді квартири під номером 3 АДРЕСА_2 та належить відповідачу, за ціною розмірі 523 800 грн у строк до 30 листопада 2008 року.

Також у вказаній угоді містяться рукописні тексти, згідно з якими ОСОБА_2 отримав від позивача грошові кошти у розмірі 24 250 грн, а також 21 жовтня -10 000 дол. США, а 03 листопада - 5 000 дол. США.

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи, проведеної 24 лютого 2017 року Кропивницьким відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, підписи від імені ОСОБА_2 , а саме:

- підпис, розташований справа під рукописним текстом російською мовою «27 октября ОСОБА_2 получил от ОСОБА_1 10 000 (десять тысяч долларов) США ОСОБА_2 », який міститься (текст) посередині на зворотній стороні оригіналу «Соглашения о выдаче задатка для заключения договора от 26 сентября 2008 года»;

- підпис, розташований справа під рукописним текстом російською мовою «03 ноября ОСОБА_2 получил от ОСОБА_1 5 000 (пять тысяч) долларов США ОСОБА_2 », який міститься (текст) внизу на зворотній стороні оригіналу «Соглашения о выдаче задатка для заключения договора от 26 сентября 2008 года»;

- підпис, розташований справа під рукописним текстом російською мовою «Я ОСОБА_7 24 250 грн, в присутвии ОСОБА_10 26.09.08.», який міститься (текст) знизу аркуша документа з назвою розділу «ПОДПИСИ СТОРОН», виконані самим ОСОБА_2

Рукописні тексти, які розташовані над цими підписами, а саме: текст російською мовою «21 октября ОСОБА_2 получил от ОСОБА_1 10 000 (десять тысяч) долларов США. ОСОБА_7 », а також текст російською мовою «03 ноября ОСОБА_2 получил от ОСОБА_1 5 000 (пять тысяч) долларов США. ОСОБА_2. », які міститься під друкованим текстом на зворотній стороні оригіналу «Соглашения о выдаче задатка для заключения договора от 26 сентября 2008 года», виконаний однією особою, а рукописний текст російською мовою «Я ОСОБА_7 получил 24 250 грн в присутствии ОСОБА_10 26.09.08.», який міститься під друкованим текстом аркуша документа з назвою розділу «ПОДПИСИ СТОРОН» виконаний іншою особою.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Частиною третьою статті 635 ЦК України визначено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12.

Установивши, що договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами угоди укладено не було, а вони лише домовились укласти такий договір у майбутньому, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що грошові кошти, які позивач передав відповідачу, були передані саме як аванс за квартиру, а тому ці кошти підлягають поверненню.

Доводи ОСОБА_2 , які містяться в касаційній скарзі, про те, що висновок експертизи від 24 лютого 2017 року викликає сумніви, є необґрунтованими, оскільки висновок експерта повний, чіткий, експерт досліджував всі надані матеріали, а тому відсутні сумніви у правильності висновку експерта. Відповідач не довів, що висновок є недостатньо обґрунтований чи суперечить іншим матеріалам справи, чи істотно порушені норми процесуального права, які регламентують призначення і проведення експертизи, що є його процесуальним обов`язком (статті 10, 60 ЦПК України 2004 року). Експертиза, висновок якої наявний у матеріалах справи, проведений компетентним експертом, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків.

Висновок експертизи належними доказами не спростовується, а відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про проведення повторної експертизи для усунення недоліків, які, на його думку, містила вказана експертиза.

Інші доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд апеляційної інстанції неправильно визначив суму грошових коштів, яка підлягає стягненню, є необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, за змістом статті 11 ЦПК України 2004 року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 303 ЦПК України 2004 року під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 144 104,50 грн (24 250 грн + 119 854,50 грн).

Отже, позивач не заявляв вимог про стягнення на його користь 15 000 дол. США з визначенням еквіваленту цієї суми у гривні.

За таких обставин та з огляду на положення статей 11, 303 ЦПК України 2004 року, суд апеляційної інстанції правильно вирішив спір в межах заявлених позовних вимог та стягнув з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 119 854,50 грн.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник