Справа № 740/775/19
Провадження № 2/740/644/19
РІШЕННЯ

іменем України

16 серпня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 та його представника-адвоката Котенка А.П.,

відповідача ОСОБА_3 та її представника-адвоката Самойленка М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої малолітньою особою,

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення 2418 грн. матеріальної та 25000 грн. моральної шкоди. Позов обгрунтований тим, що 07 вересня 2017 року малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а законним представником є її бабуся ОСОБА_3 , спричинила ОСОБА_2 тілесні ушкодження середньої тяжкості. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2018 року до малолітньої ОСОБА_7 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.122 КК України, застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд педагогічному колективу Ніжинської ЗОШ №15 на 01 рік. ОСОБА_2 внаслідок тілесного ушкодження переніс значний фізичний біль, емоційний стрес, приниження честі та гідності, поніс витрати на лікування. Шкода не відшкодована. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 18 червня 2019 року прийнято відмову представника позивача ОСОБА_2 адвоката Котенок А.П. від позову в частині вимог до відповідача ОСОБА_5 ..

Ухвалою суду від 18 червня 2019 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали, пояснивши, що на лікування понесені витрати, частина яких становить 2418 грн., ОСОБА_2 зробили операцію, останній поніс фізичний біль, нервове потрясіння. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником ОСОБА_2 адвокатом Котенок А.П..

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов в частині відшкодування 2418 грн. матеріальної шкоди визнала, в частині моральної шкоди-не визнала, пояснивши, що є бабусею ОСОБА_7 , 2004 року народження, яка з моменту народження проживає з нею і перебуває на її утримання та вихованні. Матір`ю дитини є її дочка ОСОБА_4 , яка не позбавлена батьківських прав, місце проживання останньої їй не відоме. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Самойленко М.Д..

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена в порядку ч.ч.6, 7, 8ст.128 ЦПК України шляхом надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення інформації про виклик на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України, останньою не подано: відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання.

Враховуючи надані сторонами докази суд приходить до слідуючих висновків.

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час подачі позову 18 лютого 2019 року досяг повноліття і має повну цивільну дієздатність.

Батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно копії свідоцтва про народження є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Згідно копії актового запису про народження від 05 березня 2004 року підстава запису відомостей про батька-заява матері від 05 березня 2004 року, відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження… від 14 липня 2011 року-відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Докази на підтвердження зміни прізвища відповідача ОСОБА_4 відсутні.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2018 року, яка набрала законної сили, про що заперечення сторін в судовому засіданні відсутні, до малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, законним представником якої є її бабуся ОСОБА_3 , застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд педагогічному колективу Ніжинської ЗОШ І-ІІІ ступенів №15 строком на 01 рік. Судом встановлено, що 07 вересня 2017 року в 17-30 год. на території спортивного майданчику поблизу гуртожитку №1 Ніжинського агротехнічного інституту неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Дана ухвала на час розгляду справи є чинною.

Статтею 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середньої тяжкості підтверджується копією висновку експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 14 грудня 2017 року №323.

Вказані докази підтверджують факт нанесення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Обов`язок осіб, визначених частиною першою цієї статті, відшкодувати шкоду, завдану малолітньою особою, не припиняється у разі досягнення нею повноліття. Після досягнення повноліття особа може бути зобов`язана судом частково або в повному обсязі відшкодувати шкоду, завдану нею у віці до чотирнадцяти років життю або здоров`ю потерпілого, якщо вона має достатні для цього кошти, а особи, які визначені частиною першою цієї статті, є неплатоспроможними або померли.

В судовому засіданні встановлено, що виховання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснюється відповідачем ОСОБА_3 , зокрема і станом на час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , мати дитини ОСОБА_4 батьківських прав не позбавлена, про що заперечення сторін в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на зазначене право потерпілого ОСОБА_2 на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним.

Позивачами суду надані документи на підтвердження витрат на лікування ОСОБА_2 на суму 2418 грн., що із врахуванням положень ст.ст.1178, 1181 ЦК України є підставою для стягнення із кожного відповідача по 1209 грн. матеріальної шкоди (2418/2=1209).

Згідно з положеннями ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Для покладення відповідальності на заподіювача моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Вказані положення є загальними щодо відшкодування шкоди. Разом тим, правовідносини щодо відшкодування шкоди завданої малолітньою особою регулюються спеціальними нормами ЦК України,-ст.ст.1178, 1181 ЦК України.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Право особи на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, є абсолютним.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України).

В судовому засіданні, із врахуванням вищезазначених доказів, встановлений факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 зі сторони ОСОБА_7 , наявність шкоди ОСОБА_2 , протиправність дій ОСОБА_7 , як заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Наявність спричинення тілесних ушкоджень свідчить про наявність як фізичних, так і душевних страждань.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та характер пережитих ОСОБА_2 душевних страждань, пов"язаних з протиправними діями ОСОБА_7 , істотністю вимушених змін у його житті, який в неповнолітньому віці отримав фізичне насильство, тілесні ушкодження, зазнав вимушеного порушення життєвого ритму, необхідність лікування, витрачання свого часу на захист свого порушеного права в судовому порядку, що, із врахуванням принципу розумності та справедливості, є підставою для визначення моральної шкоди у розмірі 20000 грн, яка підлягає стягненню із кожного відповідача у розмірі по 10000 грн.. Підстави для визначення моральної шкоди у розмірі 25000 грн. в судовому засіданні не встановлені.

Відповідачами у встановленому порядку не доведено, що шкода, завдана ОСОБА_2 , не є наслідком несумлінного здійснення, ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за ОСОБА_7 ..

Підстави для покладення на відповідачів солідарного обов`язку по відшкодуванню шкоди в судовому засіданні не встановлені.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

За таких обставин позивач ОСОБА_2 у даній справі звільнений від сплати судового збору, що відповідно до ст.141 ЦПК України є підставою для стягнення із відповідачів в дохід держави по 384 грн. 20 коп судового збору з кожного (768,40/2=384,20).

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , місце проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , місце проживання в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , місце проживання в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з кожної по 1209 (одній тисячі двісті дев`ять) грн. матеріальної шкоди, з кожної по 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в дохід держави по 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп судового збору з кожної.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 27 серпня 2019 року.