Справа № 466/4765/17 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/811/2896/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.,

суддів: Курій Н.М., Мельничук О.Я.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: апелянта ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Артем Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_4 Марії Миронівни, в якому з врахування заяви про уточнення позовних вимог, просив суд постановити рішення, яким визнати протиправним і скасувати рішення правління АТ «Артем Банк» від 02 вересня 2016 року про затвердження переліку осіб, пов`язаних з банком в частині включення його до такого переліку; зобов`язати відповідача виключити його з переліку осіб, пов`язаних з банком АТ «Артем Банк».

В обґрунтування своїх вимог зазначав по те, що з 05 травня по 23 серпня 2016 року він працював керівником відділення № 218 АТ «Артем Банк» у м. Львові. Після звільнення з посади 13 вересня 2016 року він уклав з АТ «Артем Банк» договір банківського депозитного вкладу № 90.00.006483 від 13.09.2016.

Рішенням Правління НБУ № 492-рш від 15 грудня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2857 від 16 грудня 2016 року «Про початок процедури ліквідації АТ «Артем Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». На підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2869 від 19 грудня 2016 року про здійснення вкладникам АТ «Артем Банк» виплати коштів, він звернувся в Банк-агент - ПАТ «Кредобанк», де дізнався про відсутність даних про нього за його договором банківського вкладу у реєстрі виплат. В зв`язку з цим він звернувся 11 березня 2017 року до уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і отримав відповідь в.о. уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Артем Банк» № 934 від 28.03.2017 про те, що коштів йому відшкодовано не буде згідно з ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки він включений до переліку осіб, пов`язаних з банком.

Вважає, що включення його до переліку пов`язаних з банком АТ «Артем Банк» осіб є незаконним та порушує його права. Вважає, що рішення банку про включення його в перелік пов`язаних осіб суперечить «Положенню про визначення пов`язаних із банком осіб», затвердженому Постановою Правління НБУ № 315 від 12.05.2015 року. Згідно з посадовими обов`язками, визначеними його посадовою інструкцією та Положенням про відділення банку, він не відповідав ознакам визначення осіб такими, що пов`язані з банком, зазначеним в Главі 3 «Положення про визначення пов`язаних із банком осіб».

ОСОБА_1 , стверджував, що був звільнений з посади керівника відділення № 218 АТ «Артем Банк» у м. Львові 23 серпня 2016 року, а рішення правління АТ «Артем Банк» про затвердження Переліку осіб, пов`язаних з ПАТ «Артем Банк» станом на 01 вересня 2016 року, в який його було включено, прийнято на засіданні Правління банку 02 вересня 2016 року, тобто, коли він в даному банку вже не працював, а відтак, не міг бути включений до переліку осіб, пов`язаних з цим банком, оскільки відповідно до ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» особами, пов`язаними з банком, є чинні, а не колишні керівники банку. Також вважає, що оскільки відповідно до Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 24 "Розкриття інформації про зв`язані сторони" фізична особа або її близький родич є пов`язаною стороною, якщо вона контролює суб`єкт господарювання, має суттєвий вплив на суб`єкт господарювання, є членом провідного управлінського персоналу, а він таким критеріям не відповідає, то він не міг бути включений до переліку осіб, пов`язаних з банком АТ «Артем Банк».

У процесі розгляду справи до участі в справі в якості третьої особи із самостійними вимогами було залучено ОСОБА_2 .

08 серпня 2018 року ОСОБА_2 подала в суд позов до АТ «Артем Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третіх осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 , в якому просила суд постановити рішення, яким визнати протиправним і скасувати рішення правління ПАТ «Артем Банк» від 02 вересня 2016 року про затвердження переліку осіб, пов`язаних з банком в частині включення її до такого переліку; зобов`язати відповідача виключити її з переліку осіб, пов`язаних з банком АТ «Артем Банк».

В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона є дружиною ОСОБА_1 30 вересня 2016 року вона уклала з АТ «Артем Банк» договір банківського депозитного вкладу № N90.00.006665. Їй, ОСОБА_2 , було відмовлено у виплаті відшкодування вкладу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в зв`язку з тим, що її включено до переліку осіб, пов`язаних з АТ «Артем Банк», як дружині керівника відділення № 218 ПАТ «Артем Банк» у м. Львові Кицари Р.І. Вважає, що її безпідставно включено до переліку пов`язаних з ПАТ «Артем Банк» осіб, як дружину ОСОБА_1 , оскільки вважає, що останнього включено до цього переліку безпідставно з тих же мотивів, що зазначені в позові ОСОБА_1 . Оскільки включення її в перелік осіб, пов`язаних з банком, є похідним від включення до цього переліку її чоловіка, тому вважає, що виключенню з цього переліку підлягає її чоловік ОСОБА_1 , а разом з ним і вона.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Артем Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних, третіх осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

У задоволенні позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до АТ «Артем Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третіх осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Дане рішення в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Зазначає, що судом не надано належної оцінки тому, що ні під час прийому його на посаду керівника відокремленого підрозділу - відділення № 218 АТ „Артем Банк у м. Львові, ні протягом його роботи на даній посаді, ні під час звільнення з цієї посади його та його дружину не було повідомлено про те, що відповідачем їх включено в перелік пов`язаних із АТ „Артем Банк осіб. Відповідач не надав суду доказів протилежного і суд таких не встановив та не досліджував. Стверджує, що незаконність включення його та його дружини до переліку повязаних із АТ „Артем Банк осіб полягає в тому, що воно суперечить „Положенню про визначення пов`язаних із банком осіб, затвердженому Постановою Правління Національного банку України № 315 від 12.05.2015 р. (далі - Положення).

Так, відповідно до п.1 Глави 1 Розділу II Положення, банк визначає перелік пов`язаних з банком осіб, який затверджується правлінням банку, відповідно до вимог ст. 52 Закону України „Про банки і банківську діяльність та з урахуванням цього Положення. Тобто, банк може віднести до переліку пов`язаних з банком осіб лише за одночасної наявності двох умов: особа належить до категорії осіб, визначених п.п. 1-9 ч.І ст. 52 Закону України ..Про банки і банківську діяльність", особа відповідає ознакам, визначеним Главою 3 Положення.

Він як керівник відділення № 218 АТ „Артем Банк у м. Львові, не відповідав жодній ознаці визначення осіб такими, що є пов`язаними з банком особами, які зазначені в Главі 3 Положення, ні за характером взаємовідносин, ні за характером операцій.

Відсутність таких ознак підтверджується і його посадовими обов`язками, визначеними посадовою інструкцією, і Положенням про відділення банку.

Зазначає, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки ні його посадовій інструкції, ні Положенню про відділення банку, застосував лише норму ст.. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», не застосував „Положення про визначення пов`Язаних із банком осіб, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 315 від 12.05.2015 р., яке підлягає застосуванню при вирішенні даного спору.

Стверджує, що суд не мав права застосовувати лише ст.. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а повинен був застосовувати її в сукупності з «Положенням про визначення пов`язаних із банком осіб», затвердженим Постановою Правління Національного банку України № 315 від 12.05.2015 р.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на те, що рішення суду незаконне, необґрунтоване та підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які суд визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції. ОСОБА_2 покликається на аналогічні підстави для скасування рішення суду наведені ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в період з травня по серпень 2016 року ОСОБА_1 обіймав посаду керівника відокремленого підрозділу банку, а саме посаду начальника відділення №218 АТ «Артем-Банк» його та ОСОБА_2 правомірно було включено до переліку пов`язаних з АТ «Артем Банк» осіб.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 13 вересня 2016 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Артем Банк» договір банківського вкладу (депозиту) № 90.00.006483.

30 вересня 2016 року ОСОБА_2 уклала з АТ «Артем Банк» договір банківського вкладу (депозиту) № 90.00.006665.

Згідно рішення Правління НБУ від 15 грудня 2016 року №492-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Артем Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 грудня 2016 року №2857 «Про початок процедури ліквідації АТ «Артем Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 16 грудня 2016 року по 15 грудня 2018 року включно і призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем Банк» Луньо І.В.

Відповідно протоколу № 91 засідання Правління АТ «Артем Банк» від 02 вересня 2016 року, затверджено Перелік пов`язаних із банком осіб, станом на 01 вересня 2016 року.

Згідно з Переліком пов`язаних з банком осіб станом на 01 вересня 2016 року АТ «Артем - Банк» до даного переліку включено позивача ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України ).

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Отже, основною визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування.

Банк здійснює свою діяльність на підставі, зокрема ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами і згаданий Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 зазначеного Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом статті 3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Статтею 35 вказаного Закону встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд, який є юридичною особою публічного права та установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відтак, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Зокрема, уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а також переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 ч. 4 ст. 26 цього Закону (ч. 2, 6 ст. 27 Закону).

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 5 ст. 27 Закону).

За приписами ч. 1 ст. 54 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього Закону НБУ, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, за змістом наведених правових норм Фонд є державною спеціалізованою установою, юридичною особою публічного права, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження в подальшому реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів з урахуванням встановленого ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», граничного розміру відшкодування за вкладами.

Аналогічну правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 813/6392/15, від 13.06.2018 у справі № 820/12122/15 та від 20.06.2018 у справі № 813/5250/15.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду у зв`язку з тим, що не визнається його право на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом в АТ «Артем Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач фактично не погоджується з рішенням суб`єкта владних повноважень, відтак такий спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до пункту першого статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене оскаржуване рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у даній справі.

Колегія суддів роз`яснює сторонам, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.4 ч.1 ст.374, 377, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2019 року скасувати та закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Артем Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третіх осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_5 Миронівни про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій та позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до АТ «Артем Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третіх осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій.

Роз`яснити право на звернення до суду з відповідним позовом у порядку адміністративного судочинства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27.12.2019 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Курій Н.М.

Мельничук О.Я.