КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року місто Київ.

Справа 359/4154/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/16543/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кулікової С.В., Олійника В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року (у складі судді Борця Є.О., повний текст рішення складено 25 квітня 2019 року, ухвала про перегляд заочного рішення від 15.10.2019 року)

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року ОСОБА_3 звернулась з вказаним позовом та обґрунтовувалайого тим, що 22 січня 2011 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_5 . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 22 травня 2014 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. Сторони не можуть дійти згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини. Тому ОСОБА_3 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого в квартирі АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючої по АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 31 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дочки в більшому розмірі ОСОБА_3 відмовлено.

15 жовтня 2019 рокуухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач 01.11.2019 поштою подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/10 частини від усіх видів доходу та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі посилається на те, що стягнення аліментів у розмірі ј частини від усіх доходів є завідомо непід`ємним для відповідача, адже на його утриманні знаходяться донька ОСОБА_5, донька ОСОБА_6 , новонароджена донька ОСОБА_7 та дружина, яка перебуває у декретній відпустці.

Ухвалою від 04 грудня 2019 року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

24 грудня 2019 року надійшов відзив від ОСОБА_3 , в якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 2 Сімейного кодексу України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено:

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» за якою, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України.

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згіднодо ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважав встановленими такі обставини.

22 січня 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Вознесенській сільській раді Золотоніського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_5 . Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21 червня 2011 року (а.с.2).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 22 травня 2014 року (а.с.6) шлюб між сторонами був розірваний.

З копії довідки виконавчого комітету Вознесенської сільської ради №543 від 4 квітня 2018 року (а.с.5) вбачається, що після розірвання шлюбу ОСОБА_5 залишилась проживати разом з матір`ю.

Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» СК України.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не можуть дійти згоди щодо розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 Ця обставина є не тільки достатньою, але й необхідною підставою для визначення розміру аліментів на утримання дитини в судовому порядку.

З копії довідки ДАП «Україна» №78 від 10 жовтня 2018 року (а.с.39) вбачається, що ОСОБА_2 працює в ДАП «Україна» на посаді другого пілота «Ан-148» та щомісячно отримує заробітну плату, мінімальний розмір якої становить 33204 гривень 98 копійок.

Водночас, на утриманні відповідача перебуває вагітна дружина ОСОБА_10 та ще одна дочка ОСОБА_7 . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 4 березня 2017 року (а.с.55) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 29 серпня 2017 року (а.с.56).

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що з копії довідки ДАП «Україна» №78 від 10 жовтня 2018 року (а.с.39) вбачається, що ОСОБА_2 працює в ДАП «Україна» на посаді другого пілота «Ан-148» та щомісячно отримує заробітну плату, мінімальний розмір якої становить 33204 гривень 98 копійок.

Водночас, на утриманні відповідача перебуває вагітна дружина ОСОБА_10 та ще одна дочка ОСОБА_7 Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 4 березня 2017 року (а.с.55) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 29 серпня 2017 року (а.с.56).

З огляду на це суд вважав, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 допустимо стягнути аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 31 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Дослідивши наявні в справі докази, апеляційний суд встановив, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду відповідають цим обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги відповідача з приводу того, що стягнення аліментів у розмірі ј частини від усіх доходів є завідомо непід`ємним для відповідача, адже на його утриманні знаходяться донька ОСОБА_5 , донька ОСОБА_6 , новонароджена донька ОСОБА_7 та дружина, яка перебуває у декретній відпустці не приймаються з огляду на те, що зміна кількості утриманців є підставою для звернення до суду з заявою про зміну присудженого розміру аліментів, а не для скасування рішення суду. Вирішуючи даний спір, суд врахував всіх утриманців на час ухвалення рішення та недоведеність відповідачем скрутного матеріального становища, в разі стягнення аліментів в розмірі визначеному судом, та неможливість утримання іншої дитини та вагітної дружини, з урахуванням розміру його доходу.

Так, згідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до СК України батьки мають рівні права та обов`язки, щодо утримання дітей.

Тобто вказану суму, необхідну для утримання дітей, повинні заробляти в рівній мірі як батько так і мати.

Незважаючи на те, що дія Закону «Про Державний бюджет України на 2019 рік" поширюється на всю території України, слід враховувати, що при сталому розмірі мінімального прожиткового мінімуму купівельна спроможність у кожній адміністративно-територіальній одиниці може відрізнятися.

Очевидним є факт, що вартість життя в м. Києві перевищує показники в інших регіонах України, а тому кошти для належного забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, яка мешкає в Києві, необхідні у більшому розмірі ніж мінімально визначено законом.

Визначаючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вірно встановив, що з відповідача повинні стягуватися аліменти в розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача на місяць, який дозволить ефективно забезпечити належний рівень життя дитини до моменту досягнення нею повноліття. Визначений судом розмір аліментів відповідає найкращим інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості.

Також, колегія роз`яснює, що частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом встановлено, що районний суд розглянув справу з додержанням норм матеріального та процесуального права, рішення необхідно залишити без змін.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат. Судовій збір за подачу апеляційної скарги покладено на відповідача. Іншими учасниками справи не заявлялись до відшкодування судові витрати.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий суддя:

Судді: