Ухвала

02 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 128/1640/19

провадження № 61-15594 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 червня 2019 року

та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25 червня

2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 червня 2019 року повернуто особі, яка її подала.

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області

від 25 червня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 31 липня 2019 року.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 разом із доданими матеріалами,Верховний Суд дійшов наступного висновку.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарженняухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 25 червні 2019 року необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи

та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані

у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 25 червня

2019 року про повернення заяви позивачеві, яка віднесена до категорії ухвал, вказаних у пункті 6 частини першої статті 353 ЦПК України, апеляційним судом не переглядалась, а отже не може бути переглянута судом касаційної інстанції.

Ураховуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 25 червні 2019 року.

ОСОБА_1 також оскаржує ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 25 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги.

Подана касаційна скарга на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 25 червня 2019 року не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України

на 2019 рік» з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921 грн.

Враховуючи наведене, судовий збір за подання касаційної скарги становить 384,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Разом з тим, до касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивоване тим, що заявник має скрутне матеріальне становище, єдиним джерелом доходу є пенсія.

На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 надає відповідні докази та у зв`язку із зазначеним просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Дослідивши заявлене клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком

до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої

чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх

чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними

чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не підтверджують

з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом

і судом.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, місце їх проживання

чи перебування, а саме: ОСОБА_2 .

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки в натурі.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1

про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 31 липня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова