ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Черкаси

Справа № 22-ц/821/789/19
провадження № 22-ц/821/789/19 категорія: 301030300

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В.

секретаря: Анкудінова О. І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні впорядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю, у складі: головуючого судді Токової С.Є., повний текст судового рішення складено 09 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 26 червня 2015 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Дітей від даного шлюбу не мають.

На час звернення до суду з даним позовом, на розгляді у Соснівському районному суді м. Черкаси перебуває позовна заява про розірвання шлюбу.

Позивач зазначив, що в період шлюбу ними було придбано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися, домовленостей щодо порядку проживання в квартирі між ними не досягнуто.

Зазначив, що квартира була придбана за його власні кошти, отримані ним від держави в рахунок компенсації по втраті працездатності в результаті отриманого поранення в зоні проведення АТО, а тому вважає її особистою приватної власністю.

Просив суд визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 . Витрати пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що спірна квартира була придбана в період шлюбу, при набутті права власності сторони у справі діяли за спільною згодою і в інтересах сім`ї. Тобто вказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, виходячи з презумпції правомірності набуття права власності, право кожного із них вважається набутим правомірно, поки незаконність набуття права власності не буде встановлена судом. При зверненні до суду відповідачем не наведені обставини, які б вказували на неправомірність набуття позивачем права власності на квартиру, а посилається на походження (джерело) коштів - це державна допомога, отримана ним як учасником АТО. При цьому, ОСОБА_1 як особа, яка отримала кошти здійснив волевиявлення щодо розпорядження ними - на придбання нерухомого майна в інтересах їхньої сім`ї.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 05 листопада 2019 року, ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду незаконним і не обґрунтованим, а тому таким, що має бути скасоване при апеляційному перегляду з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не взяв до уваги, що кошти в сумі 480 000,00 грн., були нараховані ОСОБА_1 , як учаснику АТО, одноразовою грошовою допомогою від Держави та являються його особистою власністю.

Саме за ці кошти була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 .

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2019 відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 2 листопада 2019 року справу призначено до розгляду на 18 грудня 2019 року на 11 год. 00 хв. з повідомленням учасників справи про її розгляд.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 657. (а.с.5)

Під час шлюбу, 08 лютого 2018 року сторонами було придбано нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 .

Заявою від 08 лютого 2018 року ОСОБА_1 надав згоду ОСОБА_2 на придбання та укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , а також підтвердив, що цей правочин відповідає інтересам їх сім`ї та погодився з тим, щоб ціна та умови договору визначались його дружиною ОСОБА_2 самостійно, без додаткового погодження з ним, і укладення цього договору відповідає їх спільному волевиявленню. (а.с.10)

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 СК України Сімейний кодекс України визначає, зокрема, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і на час виникнення спірних правовідносин шлюб між ними розірвано не було.

Під час шлюбу, 08 лютого 2018 року сторонами на підставі договору купівлі-продажу було придбано квартиру АДРЕСА_2 . Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 . Даний факт визнається сторонами спору.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 60 СК України, яка регламентує підстави набуття права спільної сумісної власності, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма ч. ч. 3 та 4 ст. 368 ЦК України.

Отже, чинним законодавством встановлено презумпцію спільності майна подружжя, набутого за час шлюбу.

Разом з тим при вирішенні спору суд врахував, що зазначена презумпція щодо спільності майна подружжя може бути оспорювана та спростовуватись, зокрема і в судовому порядку та, що тягар доказування обставин, необхідних для її спростування, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Судом встановлено з матеріалів, на підставі яких в подальшому посвідчувався договір купівлі-продажу спірної квартири, а саме заяви ОСОБА_1 , якою він дав згоду ОСОБА_2 на придбання та укладання договору купівлі-продажу за ціну та на умовах на її розсуд квартири, що він підтвердив, що цей правочин відповідає інтересам сім`ї і укладання цього договору відповідає їхньому спільному волевиявленню.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви так і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказував, що придбання спірної квартири відбулось за кошти, які належали йому особисто (п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України), оскільки одноразову грошову допомогу позивач отримав від держави в рахунок компенсації по втраті працездатності в результаті отриманого поранення в зоні АТО.

На переконання позивача одноразова грошова допомога є однією з форм соціального захисту військовослужбовця у разі втрати ним працездатності з незалежних від нього обставин і за своєю природою та призначенням не відноситься до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

На думку позивача, доказом про придбання спірного майна саме за кошти виплаченої йому одноразової грошової допомоги є виписка з карткового рахунку.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, а саме довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю ІІ групи, з встановленим причинним зв`язком між захворюванням та здійснюваним вказаною особою захистом Батьківщини.

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , наданої за період з 01 вересня 2017 року по 16 березня 2018 року, вбачається, що 27 грудня 2017 року на рахунок позивача зараховано 480 000 грн. 29 грудня 2017 року з рахунку позивача знято кошти у розмірі 400 000 грн. (а.с. 6 8).

Проте, апеляційний суд не може погодитись з доводами позивача з наступних підстав.

Згідно до ч. 2 ст. 61 СК України, яка регулює об`єкти права спільної сумісної власності, об`єктами права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

А тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що доходи позивача у вигляді грошової допомоги, отриманої ним від держави в рахунок компенсації по втраті працездатності в результаті отриманого ним поранення в зоні АТО, є спільною сумісною власність подружжя.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Данні висновки суду першої інстанції узгоджуються з позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 20 листопада 2019 року справа № 725/6543/18 провадження №61 15071 св 19.

Так у приведеній постанові Верховний Суд зробив висновки, що відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі: 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі № 14-351цс18 одноразова грошова допомога, виплата якої передбачена статтею 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відноситься до соціальних виплат.

Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога у разі інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Оскільки спірна грошова допомога отримана відповідачем під час перебування сторін у шлюбі, тому відповідно до вказаних вище норм матеріального права ці кошти є спільним сумісним майном подружжя та підлягають поділу між сторонами.

Отже, суд першої інстанції встановивши, що спірна квартира була придбана в період шлюбу, при набутті права власності на дану квартиру сторони у справі діяли за спільною згодою і в інтересах сім`ї, взявши до уваги, що кошти отримані позивачем від держави в рахунок компенсації по втраті працездатності в результаті отриманого ним поранення в зоні проведення АТО також є спільною сумісною власністю та не відносяться до майна, що є особистою приватною власністю, дійшов обґрунтованого висновку про те, що дана квартира є спільною сумісною власністю, отже підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та на умовах передбачених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року

Головуючий Л.І. Василенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак