Справа №705/3896/19
2/705/2096/19
У Х В А Л А

02 вересня 2019 року суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за розпискою,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна в будь-який спосіб, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що до Уманського міськрайонного суду подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 грошової суми за розпискою. В зв`язку з тим, що відповідач уникає різними шляхами від повернення боргу, крім того в усній розмові відповідач заявив, що квартира в якій він проживає, йому не належить, проте згідно з інформацією з державного реєстру нерухомого майна, видно, що Ѕ частини квартири за адресою АДРЕСА_2 належить саме відповідачеві. А тому, в нього виникає підозра, що відповідач може здійснити переоформлення своєї частки квартири на користь третіх осіб за для уникнення виплат боргу, а тому він вимушений звернутися до суду з клопотанням про накладення арешту на належну відповідачеві частину квартири.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (п.4 ст.153 ЦПК України).

Як передбачено ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із роз`яснень, наданих в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд дослідивши матеріали, вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки у випадку прийняття судом рішення на користь позивача невжиття заходів забезпечення може ускладнити в подальшому виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149 - 153,157, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна в будь-який спосіб - задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти заборону на відчуження майна в будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти діб з дня її складання.

Головуюча Л.С. Годік