П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 266/232/18

Номер провадження 22-ц/804/2198/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Гаврилової Г.Л., Кочегарової Л.М.,

секретар - Герасимова Г.Є.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Державне підприємство «Маріупольський морський торговельний порт»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 червня 2019 року, у складі судді Д`яченко Д.О., повний текст рішення складено 24 червня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1

до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт»

про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В с т а н о в и в:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» (далі ДП «Маріупольський морський торговельний порт» або ДП «ММТП», або підприємство), уточнив вимоги просив визнати незаконним та скасувати наказ № 563 від 05 грудня 2017 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення вимоги п.2.1.9, п.2.4 посадової інструкції начальника вантажного району № 2-06-16; визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення позивача № 1530/к з займаної посади за порушення вимог п.п.2.1.11, п.2.4 посадової інструкції начальника вантажного району № 2-06-16, п.п. 15.1.2, 15.5 Положення про систему управління охороною праці № 2-03-14, за систематичне невиконання посадових обов`язків покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України; поновити його на посаді начальника 1 вантажного району ДП «Маріупольський морський торговельний порт»; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням з 05 грудня 2017 року по день винесення рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом № 563 від 05 грудня 2017 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення вимоги п.2.1.9, п.2.4 Посадової інструкції начальника вантажного району № 2-06-16 за фактом того, що 17.10.2017 року було виявлено проведення вантажно-розвантажувальних робіт на один трюм т/х «MARYLAND» на 9 причалі 1 вантажного району трьома портальними кранами одночасно в період з 14.10. до 14.45 год. Завантаження трюму каоліном, що непередбачено Правилами безпеки праці в морських портах і діючою технологією перевантаження, що створювало умови підвищеної небезпеки з можливою аварією. Роботу на один трюм трьома портальними кранами одночасно допустив стивідор ОСОБА_2 , який, за погодженням зі старшим диспетчером - начальником зміни ОСОБА_3 , самостійно прийняв рішення робити завантаження трюму № 3 одночасно трьома портальними кранами. На думку позивача він не вчиняв дисциплінарного проступку, згоди Первинної профспілкової організації ДП Маріупольський морський торгівельний порт профспілки працівників вітчизняного водного транспортного комплексу на притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не було. Зазначає, що Правилами безпеки праці в морських портах, а також і п.7.4.14 цих правил, на які посилається роботодавець, не заборонено завантаження трюму трьома портальними кранами одночасно, а отже не може трактуватися як порушення даних Правил, вважає, що він не допустив порушення посадової інструкції, оскільки рознарядку 17 жовтня 2017 року, проводив заступник начальника першого вантажного району ОСОБА_11, який і був відповідальний за проведення даних робіт. Посилаючись на те, що завантаження трьома кранами не заборонена, вважає, що його підлеглі не допустили порушення Правил та технології, а винесення такого наказу є лише неприязне ставлення, яке виникло між сторонами та носить дискримінаційний характер.

Крім того посилається на те, що позивача не ознайомлено з Правилами внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві, на які посилається роботодавець.

В цей же день було винесено наказ № 1530/к, про звільнення з займаної посади позивача, за порушення вимог п.п. 2.1.11, п. 2.4 Посадової інструкції начальника вантажного району № 2-06-16 та п.п.15.1.2, 15.5 Положення про систему управління охороною праці № 2-03-14, за систематичне невиконання посадових обов`язків покладених трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку згідно п. 3 ст. 40 КЗпП. В наказі про звільнення роботодавець посилається на те, що позивач вже притягувався до дисциплінарної відповідальності:

- наказом № 733 від 29 грудня 2016 року за невиконання посадової інструкції та ПВТР, однак дане твердження є безпідставним, оскільки даний Наказ оскаржено позивачем та справа знаходиться на розгляді в Приморському районному суді, а отже не може братися як беззаперечний факт вчинення дисциплінарного проступку до набрання рішенням суду законної сили;

- наказом № 563 від 05 грудня 2017 року, яким було позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення вимог п.2.1.9, п.2.4 Посадової інструкції начальника вантажного району № 3-06-16. Тобто в один день працівника притягли до двох видів дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та звільнення;

- також в наказі про звільнення є посилання на наказ № 491 від 31 жовтня 2017 року про порушення на 1 вантажному районі, яким встановлено порушення трудової дисципліни 17 жовтня 2017 року, яке мало місце при проведенні вантажно-розвантажувальних робіт на один трюм т/х «MARYLAND» на 9 причалі 1 вантажного району трьома портальними кранами одночасно в період з 14.10 год. до 14.45 год., завантаження трюму № 3 каоліном проводилося трьома портальними кранами одночасно. Як вбачається з даного наказу, мова йде про один і той самий випадок, за який в подальшому позивача будо притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом № 563 від 05 грудня 2017 року.

Позивач вважає звільнення його з посади за п.3 ст.40 КЗпП України незаконним, оскільки він не порушував Правил безпеки праці в морських портах, профспілка відмовилася надавати згоду на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, та притягнення його до дисциплінарної відповідальності носить дискримінаційний характер.

На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 червня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Маріупольський морський торговельний порт» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

З рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_1 , посилаючись в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, на суперечливість принципу верховенства права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В мотивування апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до особової картки, позивач ознайомлений лише з Правилами внутрішнього трудового розпорядку від 02 червня 1982 року.

Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за наявності обґрунтованої відмови виборного органу профспілки у задоволенні подання директора порту про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Роботодавцем не взято до уваги, що саме згідно пояснення Покрови, як тільки він дізнався про завантаження трьома кранами, порушення було усунено і робота одного крана зупинена. І лише після цього він доповів про це позивачу. Аналогічні пояснення надав і ОСОБА_1 . Зазначає, що в діях самого позивача відсутня основна складова дисциплінарного проступку, а саме вина, відсутність якої виключає настання дисциплінарної відповідальності.

Позивач з об`єктивних причин не міг проконтролювати даний процес, оскільки в його підпорядкуванні знаходилося близько тисячі осіб і фізично він не міг контролювати погрузку на кожне судно, крім того, був призначений відповідальний працівник, який і здійснював контроль саме за погрузкою на дане судно. Позивачу не доповіли про дану обставину, а отже він ніяким чином не міг вплинути на дану ситуацію. Крім того, роботодавець встановив винних осіб, які допустили це порушення, а саме стивідор Божко та Покрова і цих осіб було притягнуто до відповідальності.

Зазначає, що необхідно поставити під сумнів розслідування даного факту, оскільки роботодавець не залучив до комісії з розслідування аварії первинну профспілкову організацію ДП Маріупольський морський торгівельний порт профспілки працівників вітчизняного водного транспортного комплексу, з результатами розслідування аварії та матеріалами не ознайомив ані позивача, а ні виборний орган.

Вдень винесення наказу № 563 від 05 грудня 2017 року, відповідачем було винесено наказ № 1530/к, про звільнення позивача з займаної посади за систематичне невиконання посадових обов`язків покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

В наказі про звільнення роботодавець посилається на те, що позивач вже притягувався до дисциплінарної відповідальності : наказом № 733 від 29.12.2016 року за невиконання посадової інструкції та Правил внутрішнього трудового розпорядку; наказом № 563 від 05.12.2017 року, яким позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення вимоги п.2.1.9, п.2.4 Посадової інструкції начальника вантажного району № 2-06-16. Тобто в один день працівника притягли до двох видів дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та звільнення за одне й те саме порушення.

Також в наказі про звільнення, йдеться посилання 31.10.2017 року наказом № 491 про порушення на 1 вантажному районі, яким встановлено порушення трудової дисципліни 17 жовтня 2017 року, яке мало місце при проведенні вантажно-розвантажувальних робіт на один трюм т/х «MARYLAND» на 9 причалі 1 вантажного району трьома портальними кранами одночасно, за яке в подальшому позивача притягли до дисциплінарної відповідальності наказом № 563 від 05 грудня 2017 року, після притягнення до якої, позивач іншого порушення не вчиняв, а отже не було підстав для його звільнення.

Висновок суду, щодо неподання позивачем клопотання про поновлення строку, спростовується матеріалами справи, а саме представником позивача 18 лютого 2019 року було подано Вступне слово, в якому викладене клопотання про визнання поважним пропущення строку та його поновлення, але суд на зазначене уваги не звернув.

Не взято до уваги, що законодавством не передбачено обов`язкового викладення даного клопотання окремим документом, його можна викладати і в самому позові, або в будь-якій іншій заяві по суті.

Відповідно до положень ст.360 ЦПК України відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що позивач під час проведення 17 жовтня 2017 року робіт по завантаженню трюму теплохода трьома одночасно працюючими портальними кранами не виконав свої посадові обов`язки, що призвело до порушення правил безпеки праці в морських портах. Посилання в апеляційній скарзі на те, що дії його підлеглих не є порушенням, що свідчить про те, що позивач не знає нормативних документів, якими він мав би керуватися при роботі та контролювати дотримання їх вимог підлеглим персоналом. Правилами безпеки праці в морських портах, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачені виключні випадки одночасної роботи двох кранів на один трюм, одночасна робота трьох кранів останніми взагалі не передбачена. Поясненнями ОСОБА_1 при проведенні розслідування зазначеного факту вбачається, що позивач не володів ситуацією, робочим процесом підлеглого йому персоналу, не стежив за дотриманням правил з охорони праці на структурному підрозділі, що знаходився під його керуванням, чим допустив їх порушення. Факт зазначеного порушення встановлено згідно з наказом № 488 від 30 жовтня 2017 року, з яким ознайомлено ОСОБА_1 Позивач не довів, що фактично не міг контролювати виробничий процес на підрозділі, що йому підпорядковувався, не зазначив, які саме функції виконував в той час, які б могли перешкодити виконання посадових обов`язків, що ставляться йому в провину.

Наказом по порту № 491 від 31 жовтня 2017 року було встановлено ряд порушень, пов`язаних з ремонтом кожуха вентиляційної шахти теплоходу, який завантажувався 17 жовтня 2017 року на 1 вантажному району: пошкоджено кожух вентиляційної шахти теплоходу через особисту неуважність механізатора, який, не переконавшись, що цьому руху не перешкоджають частини судна; неналежним чином оформлено наряд-допуск на виконання зварювальних робіт; при роботі на висоті не використовувались засоби індивідуального захисту (запобіжні пояси); одночасне виконання і вантажних операцій, і ремонтних робіт, що суперечить п.2.32 Правил безпеки праці в морських портах; робота кранів проводилася не за командою сигнальника. Начальник 1 вантажного району ОСОБА_1 не здійснював та не організовував контроль за дотриманням вимог безпеки праці на 1 вантажному районі, в тому числі за організацією видачі в роботу обладнання підвищеної небезпеки, а саме зварювальних апаратів, а також за організацією виконання робіт підвищеної небезпеки. Допущені працівниками 1 вантажного району порушення є наслідком бездіяльності ОСОБА_1 в питаннях забезпечення функціонування системи управління охороною праці в підрозділі, а також організації контролю за дотриманням вимог безпеки на усіх ділянках та робочих місцях.

З огляду на те, що позивач за час своєї роботи неодноразово притягався до відповідальності згідно з наказами порту № 131 від 27.02.2014 року, № 111 від 23 березня 2016 року, № 733 від 29 грудня 2016 року, враховуючи те, що наказом № 563 від 05 грудня 2017 року йому вже оголошено догану, а також те, що застосовані раніше міри стягнення не дали відповідного результату, в даному випадку роботодавець обрав таку міру стягнення як звільнення. Зазначеними діями порт не допустив порушення норм матеріального права, оскільки викладені обставини свідчать про те, що позивач протягом року з дня винесення наказу ДП «ММТП» від 29 грудня 2016 року № 733 допустив знову ряд порушень норм охорони праці, не виконав свої посадові обов`язки.

Твердження представника позивача про застосування одночасно двох видів заходів дисциплінарного стягнення за одне і те саме порушення до позивача є безпідставним, оскільки наказом від 05 грудня 2017 року № 563 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, що мали місце при навантаженні одночасно трьома кранами, про що зазначено у наказі від 30 жовтня № 488, а звільнення застосовано за систему порушень, встановлених раніше виданими наказами та наказом № 491 від 31 жовтня 2017 року.

Наказ ДП «ММТП» від 05 грудня 2017 року № 1530/к було вручено позивачу 05 грудня 2017 року та в це й же день видана трудова книжка. З вимогою про поновлення на роботі та скасування наказу про звільнення позивач звернувся з пропуском місячного строку, причини пропуску строку як у позові, так і в апеляційній скарзі не навів. Внаслідок ненаведення представником позивача чи позивачем причин пропуску зазначеного строку, а не відсутність окремого клопотання, як зазначив позивач у апеляційній скарзі, судом зроблено обґрунтований висновок про відмову у поновленні такого строку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника - ОСОБА_6 , які просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, заперечення представників відповідача - Денисової М.П ., Кузьмішкіна Д.В . , які просили апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Але зазначеним положенням рішення суду першої інстанції повністю не відповідає.

Згідно пункту другому частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень частини першої статті 376 ЦПК України, є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органом і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником на основі типових правил (ч.1 ст. 142 КЗпП України).

Судом встановлено, що наказом №323/к від 01.06.1982 року ОСОБА_1 було призначено на посаду учня докера механізатора в Ждановський морський порт (т.1 а.с.71).

В період з 1982 року по 2009 рік ОСОБА_1 неодноразово переводили на різні посади в ДП «ММТП» (т.1 а.с. 66-69).

21.07.2009 року ОСОБА_1 згідно наказу № 1037/к, переведено начальником 1 вантажного району ДП «ММТП». (т.1 а.с.70)

Наказом №1530/к від 05.12.2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника першого вантажного району за порушення вимог п.п. 2.1.11, п. 2.4 Посадової інструкції начальника вантажного району № 2-06-16 та п.п.15.1.2, 15.5 Положення про систему управління охороною праці № 2-03-14, за систематичне невиконання посадових обов`язків покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП (т.1 а.с. 27-28).

В цей же день ОСОБА_1 ознайомлено з вказаним наказом (т.1 а.с. 28).

Згідно даного наказу:

29.12.2016 року наказом №733 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання п. 3.1.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку (далі - ПВТР) та п. 2.1.4 Посадової інструкції начальника вантажного району № 2 - 06 - 16 (т.1 а.с. 178).

05.12.2017 року наказом т.в.о. директора порту № 563 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення вимог п.п.2.1.9, 2.4 посадової інструкції начальника вантажного району, що виразились у незабезпеченні дотримання правил, норм, вимог і інструкцій з охорони праці при організації й виробництві вантажно- розвантажувальних робіт та нездійсненні контролю за дотриманням вимог безпеки праці на всіх ділянках району (т.1 а.с. 26).

Так, 17 жовтня 2017 року в період з 14.10 годин до 14.45 годин на 9 причалі 1 вантажного району Порту проводились вантажно-розвантажувальні роботи із завантаження каоліну на один трюм т/х «MARYLAND» трьома портальними кранами одночасно, що не передбачено Правилами безпеки праці в морських портах і діючою технологією перевантаження навалювальних вантажів та створює умови підвищеної небезпеки з можливою аварією.

Комісією з розслідування даного випадку було виявлено, що при проведенні рознарядки заступник начальника 1 вантажного району ОСОБА_11 дав вказівку старшому диспетчеру - начальнику зміни ОСОБА_3 завантажувати трюм №3 двома портальними кранами. Однак, стивідор ОСОБА_2 , який керував роботами по завантаженню судна за погодженням зі старшим диспетчером - начальником зміни ОСОБА_3 самостійно прийняли інше рішення, а саме - проводити завантаження трюму №3 одночасно трьома портальними кранами, чим було порушено п.7.4.14 Правил безпеки праці в морських портах РД 31.82.03-87. (т.1 а.с. 128-130).

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02.07.2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 14.11.2018 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт», третя особа - Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» профспілки робітників вугільної промисловості України, про визнання протиправним та скасування наказу № 733 від 29.12.2016 року - відмовлено (т.2 а.с.66-76).

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач 26.10.2017 року звернувся до виборного органу первинної профспілкової організації ДП «ММТП» профспілки працівників вітчизняного водного транспортного комплексу, членом якої був ОСОБА_1 , із поданням надати згоду на притягнення ОСОБА_1 начальника 1 вантажного району до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за не забезпечення дотримання правил норм, вимог і інструкцій з охорони праці при організації й виробництва вантажно-розвантажувальних робіт та не здійснення контролю за дотриманням вимог безпеки праці на всіх ділянках району (т.1 а.с.166-167).

Рішенням виборного органу первинної профспілкової організації ДП "ММТП" профспілки працівників вітчизняного водного транспортного комплексу від 09.11.2017 року б/н, в задоволенні подання було відмовлено. В обґрунтування рішення профспілка посилалась на те, що роботодавцем не доведено вину ОСОБА_1 та вчинення ним дисциплінарного проступку, ніякої шкоди та збитків підприємству не завдано; Оскільки п. 7.4.14 Правил безпеки праці в морських портах не містить заборони проводити погрузку трьома кранами, відповідно не має порушень Правил. Всі притягнення до дисциплінарної відповідальності членів профспілки є безпідставними та носять дискримінаційний характер (т. 1 а.с. 168-171).

Відповідач визнав таку відмову первинної профспілкової організації в наданні згоди на притягнення до дисціплінарної відповідальності необґрунтованою, та наказом 05.12.2017 року т.в.о. директора порту № 563 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення вимог п.п.2.1.9, 2.4 посадової інструкції начальника вантажного району.

Також судом встановлено, що відповідач 30.10.2017 року звернувся до виборного органу первинної профспілкової організації ДП «ММТП» профспілки працівників вітчизняного водного транспортного комплексу, членом якої був ОСОБА_1 , із поданням надати згоду на звільнення ОСОБА_1 начальника 1 вантажного району за п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку (т.1 а.с.120-122).

Рішенням виборного органу первинної профспілкової організації ДП «ММТП» профспілки працівників вітчизняного водного транспортного комплексу від 12.11.2017 року б/н, в задоволенні подання було відмовлено. В обґрунтування рішення профспілка посилалась на те, що роботодавцем не доведено вину ОСОБА_1 та вчинення ним дисциплінарного проступку, ніякої шкоди та збитків підприємству не завдано; Начальник першого вантажного району ОСОБА_1 не допустив порушення посадової інструкції, оскільки заступник начальника першого вантажного району ОСОБА_11, що проводив рознарядку та був відповідальний за проведення вантажних робіт 17.10.2017, не доповів йому про скоєння пошкодження, а ні в день скоєного, а ні на наступний. Всі притягнення до дисциплінарної відповідальності членів профспілки є безпідставними та носять дискримінаційний характер (т. 1 а.с. 123-127).

Відповідач визнав таку відмову первинної профспілкової організації в наданні згоди на звільнення позивача необґрунтованою, тому звільнив останнього без згоди цієї профспілки.

Звертаючись до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі позивачем ОСОБА_1 не зазначено про поважність причин пропуску строку.

Судом встановлено, що копію наказу про звільнення позивач отримав 05 грудня 2017 року, з вказаним позовом він звернувся до суду 15 січня 2018 року, тобто з пропуском строку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд враховуючи положення Правил безпеки праці в морських портах, Інструкції з охорони праці №3-43-8 при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт портальними кранами та Інструкції з охорони праці №3-41-5 для механізатора (докера-механізатора) при виконанні обов`язків сигнальника на вантажно-розвантажувальних роботах дійшов висновку, що перевантаження навалочних вантажів грейферами створює умови підвищеної небезпеки, тому можливість роботи двох кранів на один трюм значно підвищує ризик створення аварійної ситуації та, за таких обставин, може загрожувати життю та здоров`ю людей. Тому Правилами, як виключення, передбачені особливі умови для такого виду завантаження як завантаження двома кранами в один трюм. Робота трьох кранів на один люк взагалі не передбачена ані правилами, а ні інструкціями з охорони праці.

Допущені працівниками 1 вантажного району порушення є наслідком бездіяльності начальника 1 вантажного району ОСОБА_1 в питаннях забезпечення функціонування системи управління охороною праці в підрозділі, а також організації контролю за дотриманням вимог безпеки на усіх ділянках та робочих місцях, тобто порушень п. 2.1.11, 2.4 посадової інструкції начальника вантажного району та п.п. 15.1.2, 15.5 Положення про систему управління охороною праці №2-03-14.

Перевіривши обґрунтованість вказаних рішень первинної профспілкової організації про відмову в наданні згоди притягнення до дисциплінарної відповідальності та на розірвання трудового договору з позивачем на відповідність нормам трудового законодавства, суд дійшов висновку, що це рішення не містить обґрунтування такої відмови, тому, з урахуванням встановлених вище судом обставин і підстав звільнення позивача, суд погоджується із зазначеною оцінкою відповідача та дійшов висновку, що відмова профспілки в наданні згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності та на звільнення позивача є необґрунтованою, оскільки наведені в ній доводи не відповідають дійсним обставинам справи та не мають доказів порушення порядку й процедури вивільнення позивача.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмови в задоволенні позову.

Вирішуючи питання про поновлення строку, установленого статтею 233 КЗпП України, а також перевіряючи у судовому засіданні причини пропуску такого строку, наведених позивачем та його представником, суд вважав за необхідне відмовити у поновленні такого строку, так як поважних причин для цього позивачем суду не наведено, а матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того, що такий строк пропущений позивачем без поважних причин. Так, зокрема, у період з дати ознайомлення позивача з наказом 05.12.2017 року і по 15.01.2018 року включно позивачем не надано жодного вагомого аргументу на підтвердження неможливості звернення до суду за захистом своїх трудових прав. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у поновленні такого строку, так як поважних причин для цього позивачем суду не наведено, а матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того, що такий строк пропущений позивачем без поважних причин.

Також, позивачем або його представником не подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Суд дійшов висновку, що пропуск строку звернення до суду за захистом порушених, на думку позивача, його трудових прав є ще однією підставою для відмови у позові.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися повністю, враховуючи наступне.

Згідно статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці, тобто забезпечити працівникам здорові й безпечні умови роботи.

Правилами безпеки праці в морських портах, затверджених наказом Міністерства морського флоту СРСР від 10 липня 1987 року № 108 (далі - Правила № 108), які є чинними, не скасованими в установленому законом порядку, встановлені вимоги, зокрема до виконання вантажно-розвантажувальних робот. Так пунктом 7.4.11 вказаних правил визначено, що при суднових вантажно-розвантажувальних роботах на кожний люк трюму для подавання сигналів має бути виділений сигнальник. Під час роботи сигнальник повинен знаходитися на палубі судна в безпечному для нього місці, з якого він має достатній огляд трюму та добре видний кранівнику (лебедніку). Відповідно до пункту 7.4.14 правил визначено, що робота двох кранів на один трюм при перевантаженні навалочних вантажів грейферами дозволяється за відсутності людей у трюмі та під керуванням сигнальника (т.1 а.с.162).

Отже, зазначеними Правилами, як виключення, передбачені особливі умови для такого виду завантаження як завантаження двома кранами в один трюм. Робота трьох кранів на один люк взагалі не передбачена ані правилами, а ні інструкціями з охорони праці.

Положеннями статті 147 КЗпП України передбачена можливість за порушення трудової дисципліни до працівника застосування тільки один з таких заходів стягнення як догана або звільнення.

За правилами статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Наказом ДП «Маріупольський морський торговельний порт» від 30 жовтня 2017 року № 488 встановлено, що з 17 жовтня 2017 року до 21 жовтня 2017 року на 1 вантажному районі виконувались завантаження т/х «MARYLAND» навалювальним вантажем -каоліном. 17 жовтня 2017 року о 14 годин 10 хвилин змінним заступником головного диспетчера ОСОБА_10 по системі відео-спостереження було виявлено, що завантаження трюму № 3 виконувалось трьома одночасно працюючими портальними кранами, що не передбачено Правилами безпеки праці в морських портах та являється порушенням п.7.4.14 Правил.

По даному факту порушення було проведено розслідування, у ході якого з`ясувалося, що при проведенні рознарядки заступник начальника 1 вантажного району ОСОБА_11 дав вказівку старшому диспетчеру (начальнику зміни) ОСОБА_3 виконувати завантаження трюму № 3 двома портальними кранами. Однак, керуючий роботами з завантаження судна стивідор ОСОБА_2 за узгодженням зі старшим диспетчером (начальником зміни) ОСОБА_3 самостійно прийняли рішення по завантаженню трюму № 3 з підключенням третього портального крану, не сповістив про це ні службу охорони праці, ні службу головного технолога. Таким чином, у період з 14 годин 10 хвилин до 14 годин 45 хвилин завантаження трюму № 3 виконувалося трьома портальними кранами, в той час як зазначені Правила передбачають роботу на один трюм не більш двох кранів одночасно під керівництвом сигнальника.

Згідно пояснення керівника робіт стивідора ОСОБА_2 , сигнальником на трюмі № 3 був призначений в.о. бригадира ОСОБА_12 , однак, як показав аналіз зйомок системи відео-спостереження, фактично він у комінгса люка трюму № 3 не перебував і, таким чином, функції сигнальника не здійснював.

Встановлені факти порушень працівниками 1 району своїх посадових інструкцій і інструкцій з охорони праці, створили при завантаженні трюму т/х «MARYLAND» небезпечні умови для роботи перевантажувальних механізмів та пошкодження здоров`я механізаторів (докерів-механізаторів) і свідчать про те, що з боку начальника 1 вантажного району ОСОБА_1 . відсутній контроль з забезпечення дотримання правил, норм, вимог і інструкцій з охорони праці при організації та виконанні вантажно-розвантажувальних робіт та за виконанням вимог безпеки підлеглими працівниками (т.1 а.с.128-130).

Згідно п.п. 2.1.9 п.2.1, п.2.4 розділу 2 Обов`язки посадової інструкції № 2-06-16, яку затверджено начальником ДП «Маріупольський торговельний порт» 23 грудня 2005 року (далі Посадова інструкція № 2-06-16), з якою ОСОБА_1 було ознайомлено 18 липня 2016 року, начальник вантажного району зобов`язаний забезпечити: дотримання правил, норм, вимог і інструкцій з охорони праці при організації й виробництві вантажно - розвантажувальних робіт; керування виробничо-господарською діяльністю вантажного району; здійснення контролю за дотриманням вимог безпеки праці на всіх ділянках району (т.1 а.с.113- 119).

Пунктом 4.3. вказаної Посадової інструкції № 2-06-16 передбачено, що начальник вантажного району несе відповідальність за незабезпечення дотримання підлеглими йому працівниками трудової, виробничої дисципліни та правопорядку на території вантажного району.

Наказом № 563 т.в.о. директора порту від 05 грудня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до дисціплінарної відповідальності за порушення вимог п.п. 2.1.9, 2.4 посадової інструкції начальника вантажного району № 2-06-16 у вигляді догани, що виразилось у незабезпеченні дотримання правил, норм, вимог і інструкцій з охорони праці при організації й виробництві вантажно-розвантажувальних робіт та нездійсненні контролю за дотриманням вимог безпеки праці на всіх ділянках району (т. 1 а.с. 26, 131).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача, пов`язаних з притягненням ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани на підставі наведеного вище наказу, оскільки останній, у порушення п.п. 2.1.9, 2.4 посадової інструкції начальника вантажного району № 2-06-16 не здійснив контроль за дотриманням вимог безпеки на всіх ділянках 1 вантажного району порту.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності здійснення завантаження трюму № 3 одночасно трьома портальними кранами, з посиланням на те, що Правилами № 108 не заборонено проведення вантажно - розвантажувальних робіт трьома портальними одночасно, є безпідставними, оскільки зазначеними правилами передбачені виключні випадки одночасної роботи двох кранів на один трюм. Одночасна робота трьох кранів останніми взагалі не передбачена.

Апеляційний суд не приймає пояснення позивача та його представника в апеляційному суді, що у підпорядкуванні ОСОБА_1 . знаходилося приблизно 1000 працівників, та він фізично не міг здійснювати за всіма контроль.

Так, при проведенні розслідування зазначеного факту вбачається, що позивач не володів ситуацією та робочим процесом підлеглого йому персоналу, не стежив за дотриманням правил з охорони праці на структурному підрозділі, що знаходився під його керуванням, чим допустив їх порушення.

Факт зазначеного порушення встановлено згідно з наказом № 488 від 30 жовтня 2017 року, з яким було ознайомлено ОСОБА_1 Позивач не довів, що фактично не міг контролювати виробничий процес на підрозділі, що йому підпорядковувався, не зазначив, які саме функції виконував в той час, які б могли перешкодити виконання посадових обов`язків, що ставляться йому в провину.

Не дав пояснення з цього приводу ОСОБА_1 і під час розгляду справи апеляційним судом, пояснив, що не пам`ятає, яку роботу виконував в той в час.

При цьому, як пояснив в апеляційному суді представник відповідача Кузьмішкін Д.В. , ОСОБА_1 в останні роки роботи самоусунувся від виконання своїх посадових обов`язків, так і 17 жовтня 2017 року не здійснював контроль з забезпечення дотримання правил, норм, вимог і інструкцій з охорони праці при організації та виконанні вантажно-розвантажувальних робіт та виконанням вимог безпеки підлеглими працівниками.

Наказом № 488 від 30 жовтня 2017 року встановлено порушення позивачем посадової інструкції начальника 1 вантажного району, але питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності відкладено до отримання рішення від виборного органу профспілкової організації, членом якої він є (т. 1 а.с. 128 -130).

Частиною другою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», частиною другої статті 252 КЗпП України передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Відповідно до частини сьомої статті 43 КЗпП України рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинне бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Згідно статтею 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником. Орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі у триденний термін після його прийняття. У разі пропуску цього терміну вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору. Рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

В аспекті положень частини 7 статті 43 і частини 6 статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» слідує, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Отже рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушення його законних прав.

Як встановлено судом першої інстанції і це підтверджується матеріалами справи, у задоволенні подання директора ДП «Маріупольський морський торговельний порт» було відмовлено рішенням виборного органу профспілкової організації ДП «ММТП» профспілки працівників вітчизняного водного транспортного комплексу № б/н від 09 листопада 2017 року з причин не доведення роботодавцем вини ОСОБА_1 та вчинення ним дисциплінарного проступку, з посиланням на відсутність факту заподіяння підприємству шкоди та збитків, відсутність заборони у Правилах безпеки праці в морських портах проведення завантаження трьома кранами одночасно та на те, що всі притягнення до дисциплінарної відповідальності членів профспілки є безпідставними та носять дискримінаційний характер (т.1 а.с.168 - 171).

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани без згоди виборного органу профспілкової організації, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки в наведеному вище рішенні виборного органу профспілкової організації відсутнє правове обґрунтування невиконання ОСОБА_1 посадових обов`язків.

Рішення профспілкового органу базується на неправильному трактуванню Правил безпеки праці в морських портах, правомірності дій підлеглих ОСОБА_1 працівників та відсутності факту заподіяння порту шкоди, що не відповідає обставинам справи, наданим доказам, нормам діючого законодавства, та спростовані судом.

Колегія суддів вважає, що у відповідача були законні підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього стягнення у вигляді догани, оскільки рішення профспілкового комітету є необґрунтованим, не містить посилання на правове обґрунтування незаконності притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та в ньому неправильно викладені обставин, за яких позивач допустив порушення трудової дисципліни.

З огляду на наведене вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наказ т.в.о. директора ДП «ММТП» від 05 грудня 2017 року № 563 є законний та обґрунтований. Підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися з рішенням суду першої інстанції щодо правомірності звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу ДП «ММТП» від 05 грудня 2017 року № 1530/к з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведене звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевірити їх відповідність законові.

За умовами п. 22 цієї постанови у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Наказом №1530/к від 05.12.2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника першого вантажного району за порушення вимог п.п. 2.1.11, п. 2.4 Посадової інструкції начальника вантажного району № 2-06-16 та п.п.15.1.2, 15.5 Положення про систему управління охороною праці № 2-03-14, за систематичне невиконання посадових обов`язків покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП. (т.1 а.с. 27-28).

Підставою для винесення наказу № 1530/к від 05 грудня 2017 року про звільнення начальника 1 вантажного району ОСОБА_1 зазначено те, що наказом № 491 від 31 жовтня 2017 року було встановлено ще один факт порушення позивачем вимог посадової інструкції начальника вантажного району, яке виразилось в незабезпеченні чіткого функціонування системи управління охороною праці в підрозділі та не здійсненні контролю за дотриманням вимог праці на всіх ділянках району.

У наказі № 1530/к від 05 грудня 2017 року про звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків відповідачем зазначено, що наказом по порту від 29 грудня 2016 року № 733 ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання посадової інструкції начальника вантажного району та Правил внутрішнього трудового розпорядку . Наказом по порту від 05 грудня 2017 року № 563 ОСОБА_1 оголошено догану за порушення вимог посадової інструкції начальника вантажного району. Протягом поточного року видано 8 наказів по порту за фактами порушень працівниками 1 вантажного району вимог безпеки праці та технологічної дисципліни. Однак, ніяких заходів з боку начальника 1 вантажного району ОСОБА_1 по посиленню контроля за функціонуванням системи управління охороною праці не зроблено, факти грубих порушень продовжують мати місце, тобто невиконання посадових обов`язків начальника вантажного району, а саме - функції щодо забезпечення функціонування системи управління охороною праці має систематичний характер.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 491 від 31 жовтня 2017 року встановлено, що 17 жовтня 2017 року о 13 год. 30 хв. на 9 причалі 1 вантажного району під час виконання вантажних робіт по перевантаженню каоліну зі складу 9 причалу т/х «MARYLAND» портальним краном «Альбатрос» № 6, сталося пошкодження кожуха вентиляційної шахти т/х «MARYLAND», розташованої між 2 і 3 трюмом.

Портальним краном керував механізатор (докер-механізатор) 1 вантажного району ОСОБА_14 , який через особисту неуважність, не переконавшись, що руху портального крану не перешкоджають частини судна, допустив зіткнення грейфера з кожухом вентиляційної шахти т/х «MARYLAND», що призвело до пошкодження кожуха у вигляді деформації. В результаті цих дій підприємству заподіяна матеріальна шкода, що складає 367,56 грн. без ПДВ (ПДВ 73,51 грн.).

Після повідомлення про вказане пошкодження старший диспетчер (начальник зміни) 1 вантажного району ОСОБА_3 прийняв рішення про усунення робітниками зміни заподіяного пошкодження власноруч.

Комісією з розслідування аварій встановлено, що наряд-допуск на виконання зварювальних робіт був оформлений неналежним чином, крім того працівниками при виконанні зварювальних робіт на висоті більше 1,3 м не використовувались засоби індивідуального захисту.

Допущені працівниками 1 вантажного району порушення є наслідком бездіяльності начальника 1 вантажного району ОСОБА_1 в питаннях забезпечення функціонування системи управління охороною праці в підрозділі, а також організації контролю за дотриманням вимог безпеки на усіх ділянках та робочих місцях, тобто порушень п.2.1.11, 2.4 посадової інструкції начальника вантажного району та п.п. 15.1.2, 15.5 Положення про систему управління охороною праці № 2-03-14).

Про наведені вище порушення працівниками порту, у тому числі і ОСОБА_1 трудової та технологічної дисципліни, положення з охорони праці, в.о. директора порту стало відомо саме в цей день, що підтверджується рапортом заступника головного диспетчера ОСОБА_15 (т.1 а.с.81), внаслідок чого 18 жовтня 2017 року було видано розпорядження № 52 про створення комісії з проведення розслідування пошкодження т/х «MARYLAND» при проведенні перевантажувальних робіт на 1 вантажному районі та проводилось розслідування (т.1 а.с.82- 119).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичне порушення трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

З урахуванням положень статті 147 КЗпП України звільнення за передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами є заходом стягнення, що застосовується до працівника за порушення ним трудової дисципліни.

Таким чином, працівник може бути звільнений з роботи на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (стаття 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі.

Як вбачається з пояснень сторін, що підтверджується матеріалами справи, допущені ОСОБА_1 порушення положень посадової інструкції № 2-06-16, за порушення яких 05 грудня 2017 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, так і порушення положень зазначеної посадової інструкції та Положення про систему управління охороною праці № 2-03-14, за невиконання яких ОСОБА_1 в той самий день, а саме 05 грудня 2017 року було застосовано дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, пов`язані з незабезпеченням дотримання правил, норм, вимог і інструкцій з охорони праці, чіткого функціонування системи управління охороною праці в підрозділі при організації й виробництві вантажно- розвантажувальних робіт та не здійсненням контролю за дотриманням вимог безпеки праці району під час виконання вантажних робіт по перевантаженню каоліну зі складу 9 причалу району на трюм № 3 т/х «MARYLAND» 17 жовтня 2017 року у період з 13 год 30 хв. до 14 год. 45 хв.

Тобто, зазначені події відбувались в один день, при виконанні вантажних робіт по перевантаженню в один трюм, одного т/х, в невеликий проміжок часу.

Незважаючи на ці обставини, роботодавцем здійснено розмежування допущених позивачем порушень посадової інструкції і Положення про систему управління охороною праці № 2-03-14, та за незабезпечення дотримання правил, норм, вимог і інструкцій з охорони праці при організації й виробництві вантажно-розвантажувальних робіт та не здійснення контролю за дотриманням вимог безпеки праці під час виконання вантажних робіт по перевантаженню каоліну трьома кранами одночасно у період з 14 год. 10 хв. до 14 год.45 хв. до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, а за незабезпечення чіткого функціонування системи управління охороною праці в підрозділі при організації й виробництві вантажно- розвантажувальних робіт та не здійснення контролю за дотриманням вимог безпеки праці району під час виконання тих самих робіт по перевантаженню каоліну, пошкодження шахти трюму та ліквідації цієї аварії, що мало місце у період з 13 год 30 хв. в той же день, ОСОБА_1 звільнено за систематичне невиконання ним своїх посадових обов`язків за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

При цьому, про обставини, які були покладені в обґрунтування наказу про звільнення, роботодавцю стало відомо у цей же день, 17 жовтня 2017 року, коли останньому стало відомо і про обставини, які були покладені в обґрунтування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Тобто, при видачі 05 грудня 2017 року наказу № 563 відповідачу було достеменно відомо про подію, яка відбулась 17 жовтня 2017 року о 13 год.30 хв. та яка стала підґрунтям до звільнення позивача 05 грудня 2017 року, незважаючи на те, що до позивача, після притягнення його дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не висувались претензії щодо неналежного виконання посадових обов`язків та Правил внутрішнього трудового розпорядку.

А претензії, які були висунуті відповідачем, та були підґрунтям для видачі наказу про звільнення позивача з роботи, відбулися до видачі наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Отже, в діях ОСОБА_1 систематичності невиконання службових обов`язків не встановлено, оскільки після застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани він знов не скоював дисциплінарного проступку.

Отже, за таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про правомірність наказу ДП «ММТП» № 1530/к від 05 грудня 2017 року про звільнення начальника 1 вантажного району ОСОБА_1 , оскільки його видано у порушення п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України та про відмову в задоволенні позову про визнання його незаконним та скасуванні, поновленні на роботі та стягненні середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за необґрунтованістю вимог.

Оскільки рішення в цій частині ухвалено у порушення норм матеріального права, воно підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволенні позову, а саме про визнання незаконним та скасування наказу Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» № 1530/к від 05 грудня 2017 року про звільнення начальника 1 вантажного району ОСОБА_1

Вирішуючи позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

За положеннями статті 234 цього Кодексу, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Як роз`яснено у пункті 4 постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити пропущений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Звертаючись до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, та уточнюючи позовні вимоги, позивачем ОСОБА_1 не зазначено про поважність причин пропуску строку.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, представник позивача - ОСОБА_16 . пояснила, що підставою пропуску строку є велика кількість святкових днів у грудні 2017 року та січні 2018 року, про це вона також навела у «Вступному слові», зазначив також, що відповідач не надав підтвердження коли позивачу вручена копія наказу про звільнення (т.2 а.с. 132 -136).

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції і це підтверджується матеріалами справи копію наказу про звільнення та трудову книжку ОСОБА_1 отримав в день звільнення 05 грудня 2017 року (т.2 а.с.34 - 40).

Про отримання копії наказу про звільнення і трудової книжки в день звільнення 05 грудня 2017 року позивач підтвердив під час розгляду справи апеляційним судом, пояснив також, що він не може пояснити причину пропуску місячного строку звернення з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 15.01.2018 року, тобто з пропуском строку.

Отже, вирішуючи питання про поновлення строку, установленого статтею 233 КЗпП України, а також перевіряючи у судовому засіданні причини пропуску такого строку, наведених представником позивача, та враховуючи пояснення ОСОБА_1 в апеляційному суді щодо відсутності взагалі причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у поновленні такого строку, так як поважних причин для цього позивачем суду не наведено, а матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того, що такий строк пропущений позивачем без поважних причин.

Посилання представника позивача в суді першої інстанції на святкові та неробочі дні з 06 січня 2018 року по 15 січня 2018 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки дані обставини не є непереборною силою, та які унеможливлювали позивачем особисто або через представника подати позов, скориставшись, зокрема, і послугами пошти.

Оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та колегія суддів не вбачає підстав, внаслідок відсутності поважності причин пропуску цього строку, та для його поновлення, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити за пропуском строку.

В частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «ММТП» про визнання незаконним та скасування наказу № 563 від 05 грудня 2017 року про оголошення догани начальнику 1 вантажного району ОСОБА_1 та стягнення судового збору рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду в цій частині рішення відповідають обставинам справи, та підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 червня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення № 1530/к від 05 грудня 2017 року, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення №1530/к від 05 грудня 2017 року задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» № 1530/к від 05 грудня 2017 року про звільнення начальника 1 вантажного району ОСОБА_1

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу відмовити.

Це ж рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про визнання незаконним та скасування наказу № 563 від 05 грудня 2017 року про оголошення догани начальнику 1 вантажного району ОСОБА_1 та стягнення судового збору залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 23 серпня 2019 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

Г.Л. Гаврилова

Л.М.Кочегарова