30 серпня 2019 року м. Кропивницький
справа № 401/1824/17
провадження № 22-з/4809/72/19
Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючий - Дьомич Л.М. (суддя - доповідач),
судді Авраменко Т.М., Головань А.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні без виклику сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів скасовано; ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 30 328,25 грн.
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України унормовано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 382 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається з вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин. У резолютивній ж частині постанови має бути зазначено, зокрема, про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Однак, постановляючи судове рішення у даній справі, апеляційним судом не здійснено розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Нормою ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Оскільки необхідності у виклику учасників справи апеляційний суд не вбачає, судове засідання проводиться без виклику сторін.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі, апеляційний суд виходив з наступного.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).
Апеляційний суд зауважує, що про понесення витрат, пов`язаних з розглядом справи сторони у справі не заявляли, а тому розподіл здійснється лише щодо судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.
Виходячи з вимог Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка є чинною на момент звернення позивача до суду з позовною заявою у даній справі та подання апеляційної скарги), ціни пред`явленого позову, яка складає 1 619 034,14 грн.; ставок судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою та встановлений станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.), ОСОБА_3 Безсмольною Ією ОСОБА_4 за подання позовної заяви у даній справі мав бути сплачений судовий збір в сумі 8 000,00 грн. та за подання апеляційної скарги на рішення суду становило би в сумі 8800,00 грн.
Разом з тим, позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Частинами 1, 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З огляду на викладене, враховуючи скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та ухвалення нового рішення про часткове задоволення зазначеної позовної вимоги ОСОБА_1 , яка, разом з тим, звільнена від сплати судового, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання розподілу судових витрат наступним чином: стягнути з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України пропорційно розміру задоволених вимог судовий збір за подання позову до суду першої інстанції в сумі 149,60 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 164,56 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України пропорційно розміру задоволених вимог судовий збір за подання позову до суду першої інстанції в сумі 149,60 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 164,56 грн., загальна сума 314,16 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів в касаційному порядку.
Головуючий суддя Л. М. Дьомич
Судді Т.М. Авраменко