Провадження № 22-ц/4808/1503/19
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О.А.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Горейко М.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника Розганюк ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі батька у вихованні дитини, з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року, постановленого суддею Татаріновою О.А.,

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду із даним позовом та просив ухвалити рішення про усунення йому перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити порядок участі у вихованні сина: перша та третя субота, друга та четверта неділя кожного місяця з 17.00 до 19.00 години без присутності матері дитини ОСОБА_3 .

Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2016 року задоволено його позов до ОСОБА_3 про визнання батьківства та визнано батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про його батьківство щодо сина ОСОБА_5 записано в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданому 29 червня 2016 року Івано-Франківським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис № 63. На сина сплачує визначені рішенням Івано-Франківського міського суду від 21 липня 2016 року аліменти у розмірі ? частини від його доходів щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

3 сином бачився кілька разів з дозволу його матері, син знає, що позивач є його батьком. Останніх півтора роки не має можливості спілкуватись з дитиною, оскільки відповідач перешкоджає йому в цьому: змінює місце проживання, номер телефону, при зустрічі висловлює небажання позивача спілкувався з сином ОСОБА_5 . Протягом лютого-березня 2018 року він зі своїм батьком тричі звертались до Івано - Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з приводу перешкоджання відповідачем у спілкуванні з дитиною йому та дідусю. Спеціалісти центру соціальних служб проводили профілактичні бесіди з ОСОБА_3 щодо можливості родичів спілкуватись з ОСОБА_5 , однак без позитивного результату.

23 квітня 2018 року він звернувся до органу опіки і піклування із заявою про встановлення порядку участі у вихованні його сина ОСОБА_5 , та служба у справах дітей склала висновок про такий порядок його участі у вихованні сина ОСОБА_7 перша та третя субота, друга та четверта неділя місяця з 17:00 до 19:00 години у присутності матері.

Згідно витягу з протоколу № 9 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 21 травня 2018 року, де сторони по справі були присутніми з дитиною, комісія рекомендувала виконавчому комітету міської ради порядок участі батька такий же, як у вищевказаному висновку.

Пунктом 3 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 31 травня 2018року № 575 «Про розгляд питань органу опіки та піклування» вирішено встановити такий порядок участі батькові ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_8 : перша та третя субота, друга та четверта неділя місяця з 17:00 до 19:00 години за згодою матері дитини ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку, що при остаточному визначенні порядку участі батька ОСОБА_1 у вихованні та в спілкуванні з сином, суд за основу взяв порядок, визначений рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 31 травня 2018 року. Суд прийняв до уваги, що між сторонами склалися неприязні відносини, що може негативно вплинути на емоційний стан дитини, позивач не позбавлений батьківських прав, та його протиправна поведінка відносно дитини не підтверджена належними доказами, врахував малолітній вік дитини, особливості його психоемоційного розвитку, те, що дитина тривалий час проживає з матір`ю, та дотримався розумного балансу на участь у вихованні дитини між батьками, надав оцінку наданим сторонами по справі доказам у їх сукупності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На дане рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та змінити в частині встановлення порядку участі у спілкуванні батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 та вихованні, визначивши такий час: перша та третя субота, друга та четверта неділя місяця з 17.00 до 19.00 години з обов язковою присутністю матері ОСОБА_3 .

Зазначає, що рішення є незаконним та несправедливим, викладені у ньому висновки не відповідають обставинам справи. Відповідач є батьком дитини та сплачує аліменти, має право брати участь у вихованні дитини, однак спосіб зустрічей, визначений рішенням суду, буде перешкоджати нормальному розвитку дитини.

Зазначає, що суд повинен був ухвалити рішення про побачення батька з сином у її присутності, виходячи з того, що дитина досягла тільки п`ятирічного віку, постійно проживає з матір`ю та іншими сестрами, звикла до неї, тому в інтересах дитини обумовити побачення з сином в присутності матері. За результатами психологічного обстеження її сина ОСОБА_5 , у дитини найбільший емоційний зв`язок з матір`ю, син повідомив, що батько його бив.

Апелянт зазначає, що переживає за сина, оскільки після спілкування з батьком хлопчик став замкнутий.

Суперечки між сторонами щодо дитини погано позначаються на психоемоційному стані дитини, який став неуважний та боязливий, тому її присутність на побаченнях з сином є обов`язковою, чого суд не врахував та прийняв рішення всупереч інтересам дитини.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, просив її залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Зазначив, що всі негативні твердження ОСОБА_3 щодо нього спростовані письмовими доказами у справі, є надуманими, спрямованими на спричинення йому душевних страждань, оскільки розірвав з нею відносини. Апелянт використовує сина з метою помсти йому, однак не усвідомлює, що від цього страждає дитина.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Рішенням цього ж суду від 21 липня 2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-13).

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно, серії НОМЕР_1 від 29 червня 2016 року, батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 14).

Копії квитанцій та платіжних доручень підтверджують сплату ОСОБА_1 аліментів (а.с. 15-16).

Згідно інформації Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 14/49-20/67 від 29 березня 2018 з ОСОБА_3 неодноразово проводились бесіди для створення оптимальних умов у спілкуванні родичів з дитиною ОСОБА_9 та щодо участі батька у його вихованні. ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до Центру надання адміністративних послуг щодо встановлення порядку участі у вихованні дитини (а.с. 17).

Відповідно до копії акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї та копії довідки Тисменичанської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області від 18 квітня 2018 року, ОСОБА_1 проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 (а.с. 18-19, 21).

Згідно копії довідки, виданої ФОП ОСОБА_10 № 18/04 від 18 квітня 2018 року, встановлено, що ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_10 на посаді кухаря (а.с. 20).

Згідно копії витягу з протоколу № 9 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 21 травня 2018 року рекомендовано виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради встановити батькові ОСОБА_1 такий порядок участі у вихованні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : перша та третя субота, друга та четверта неділя місяця з 17-00 до 19-00 год. за згодою матері дитини (а.с. 24-25).

Відповідно до копії висновку служби у справах дітей щодо встановлення порядку участі батькові ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_8 , встановлено наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перша та третя субота, друга та четверта неділя місяця з 17-00 до 19-00 години у присутності матері (а.с. 22-23).

Копія витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 575 від 31 травня 2018 року «Про розгляд питань органу опіки та піклування» підтверджує, що батькові ОСОБА_1 встановлено такий порядок участі у вихованні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перша та третя субота, друга та четверта неділя місяця з 17-00 до 19-00 години за згодою матері дитини (а.с. 26).

Копія розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 344/7364/2016, виданого Івано-Франківським міським судом від 16 вересня 2019 року підтверджує, що сума сплачених аліментів ОСОБА_1 на 01 вересня 2018 року становить 14732 гривень (а.с. 57).

Копія розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 344/7364/2016, виданого Івано-Франківським міським судом від 16 вересня 2019 року, підтверджує, що сума сплачених аліментів ОСОБА_1 за період з 07 червня 2016 по 01 січня 2019 року становить 23700 гривень (а.с. 111).

Копія довідки №1533 від 03 грудня 2018 року підтверджує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прописаний в АДРЕСА_2 , на обліку в ОПНЛ № 3 не перебуває (а.с. 69).

З відповіді Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 07 грудня 2018 року встановлено, що звернення ОСОБА_3 з приводу вчинення неправомірних дій відносно неї зі сторони ОСОБА_1 зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (а.с. 70).

Копія висновку по перевірці матеріалів ЖЄО №419 від 29 січня 2016 року підтверджує, що ОСОБА_3 рекомендовано забезпечити дитину повноцінним харчуванням та дбати за здоров`я дитини (а.с.71).

Результати психологічного обстеження емоційного стану та характеру стосунків дитини в сім`ї свідчать про те, що у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рівень особистісної тривожності низький, проте, під час роботи з хлопчиком спостерігався високий рівень ситуативної тривожності щодо сімейної ситуації (а.с. 98).

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши апелянта та її представника, які вимоги скарги підтримали, позивача та його представника, які вимоги скарги заперечили, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

Підставою звернення позивача до суду стало створення відповідачкою перешкод у спілкуванні із сином ОСОБА_5 , який проживає з матір`ю.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є батьком сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та згідно рішення суду з нього стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх права і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини першої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ч. 4 та 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до копії висновку служби у справах дітей щодо встановлення порядку участі батькові ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_8 , встановлено наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перша та третя субота, друга та четверта неділя місяця з 17-00 до 19-00 години у присутності матері (а.с. 22-23).

Згідно копії витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 575 від 31 травня 2018 року «Про розгляд питань органу опіки та піклування» батькові ОСОБА_1 встановлено такий порядок участі у вихованні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перша та третя субота, друга та четверта неділя місяця з 17-00 до 19-00 години за згодою матері дитини (а.с. 26).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав зауважує людини, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особи у здійсненні нею свого права.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що спілкування з батьком відповідає інтересам малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і протиправна поведінка позивача відносно сина не підтверджена матеріалами справи. Зазначені обставини за змістом апеляційної скарги не оспорюються і матір`ю дитини. Суд також правильно встановив, що при вирішенні питання участі батька у спілкуванні з сином, необхідно враховувати малолітній вік дитини, особливості його психоемоційного розвитку, що дитина тривалий час проживає з матір`ю, необхідністю дотримання розумного балансу на участь у вихованні дитини між батьками, однак колегія суддів вважає, що зазначені обставини суд першої інстанції не у повній мірі взяв до уваги саме в частині встановлення порядку участі батька у спілкуванні з сином без присутності матері дитини ОСОБА_3 . Також суд прийшов до необґрунтованого висновку, що між матір`ю та батьком у даній справі склалися неприязні відносини, і це також вплинуло на визначення способу спілкування без участі матері.

Колегія суддів вважає, що саме тому рішення суду в частині встановлення порядку участі у спілкуванні з сином без присутності матері дитини підлягає зміні. Колегія суддів вважає, що при встановленні порядку участі батька у спілкуванні з сином необхідно було у повній мірі врахувати, що згідно висновків комісії з питань захисту прав дитини, рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, рекомендовано порядок участі батька у вихованні сина за згодою матері ОСОБА_3 . Зазначені рекомендації обґрунтовувались інтересами дитини сторін. За результатами психологічного обстеження емоційного стану та характер стосунків дитини в сім`ї підтверджено найбільший емоційний зв`язок сина з мамою. На ключові питання, які стосувалися членів сім`ї, відповіді хлопчика щодо відносин з мамою були впевненні і чіткі : «Моя мати завжди мене любить», «Люди яких я люблю це мама». Щодо батька відповіді були нечіткими та неоднозначними (а.с. 98).

Умови і постійне проживання дитини з мамою у даній справі обов`язково повинно було враховуватися при визначенні порядку участі батька у спілкуванні з сином.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 також не посилався на неприязні стосунки із матір`ю дитини. Встановлено, що за обставинами даної справи, між сторонами є спір з приводу участі у спілкуванні з дитиною, що в даному випадку не можна вважати неприязними відносинами.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 підтвердила, що відносини між обома не є неприязними, вона бажає примирення з позивачем в інтересах дитини. Батько дитини пояснив, що виховання дитини матір`ю є неправильним і переконаний, що сина необхідно навчати по-іншому, тому колегія суддів вважає, що у матері є перестороги, враховуючи вік та психоемоційний стан дитини. Крім цього, за результатами зустрічі з батьком малолітній син стає замкнутим.

Колегія суддів вважає, що спілкування батька дитини за участі матері буде сприяти поступовому відновленню відносин батька з сином, фактично буде добровільним вирішенням спору між сторонами на етапі формування свідомості та нормального розвитку дитини. У даній справі мати відстоює безпечне, спокійне, стійке і благонадійне середовище для дитини, і це не може бути залишене без відповідної уваги. Тому колегія суддів вважає з врахуванням, в першу чергу інтересів дитини, що передбачено нормами національного законодавства, завдання цивільного судочинства, враховуючи вік, в якому дитина перебуває, взаємовідносини сторін, усі особливості даної справи, найбільш прийнятним і правильним способом участі батька у спілкуванні з дитиною за участю матері.

Також колегія суддів вважає, що такий порядок участі батька у спілкуванні з сином ОСОБА_5 забезпечить виконання рішення суду, адже присутність матері на побаченнях батька з сином унеможливить будь-який психологічний дискомфорт для малолітнього ОСОБА_5 .

Слід зазначити, що з урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Колегія суддів вважає, що саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам дитини, та є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року змінити в частині встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спілкуванні з сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без присутності матері змінити.

Встановити порядок участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спілкуванні з сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його вихованні, визначивши час: перша та третя субота, друга та четверта неділя кожного місяця з 17.00 до 19.00 години у присутності матері ОСОБА_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 грудня 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

М.Д. Горейко