Провадження № 2/760/6244/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

2 липня 2019 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Адвокат Шурхно А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з вказаним позовом та просить усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні правом власності на належну йому квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

Відповідно ч.ч.1, 3 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Представник позивача зазначає, що позивач єдиний власник квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому, матеріали позовної заяви не містять інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Згідно ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, серед іншого зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Предмет позову - матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

За змістом ст.391 ЦК України, позов про захист права власності подається з метою усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.34 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказав, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Спосіб захисту - певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Однак, виклад обставин, які обґрунтовують підстави застосування вказаної норми права до правовідносин сторін у позовній заяві відсутній, зокрема, представником позивача не наведено обставин, які свідчать про наявність сукупності юридичних фактів, визначеної ч.2 ст.405 ЦК України, з якими даною нормою пов`язується втрата членом сім`ї права користування житлом: 1) відсутність члена сім`ї понад один рік; 2) відсутність поважних причин не проживання члена сім`ї. В контексті зазначеної норми представником позивача не надано доказів того, що:

- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є членом сім`ї позивача, а саме того факту, що відповідачі є дружиною та дітьми сина позивача. Матеріали справи містять тільки копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , тобто родинний зв`язок не прослідковується та не підтверджується належними та допустимими доказами (свідоцтво про народження сина, свідоцтво про шлюб між сином позивача та ОСОБА_2 );

- відповідачі відсутні понад один рік, оскільки відповідно до доданої копії Акту про не проживання особи від 15.05.2019, взагалі не встановлений термін (проміжок часу) не проживання, відсутності відповідачів (позивачем не підтверджено період часу відсутності відповідачів);

- відсутні поважні причини не проживання відповідачів.

При цьому представник позивача зазначає, що 07.04.2017 шлюб між його сином та відповідачем ОСОБА_2 розірвано. Тобто на даний час відповідачі не є членами сім`ї сина позивача.

Позивач має визначитися зі способом захисту порушеного права, з посиланням на відповідні обставини та докази, визначивши правові підстави для визнання особи такою, що втратила право користування приватним житловим приміщенням, власником якого є позивач.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем, є обов`язковими для особи, яка пред`являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

З приводу складу та кола відповідачів слід зазначити наступне.

За визначеннями Цивільного кодексу України, суб`єктами цивільних правовідносин з різним обсягом прав та обов`язків можуть бути малолітні особи віком до 14 років, неповнолітні віком від 14 до 18 років, але повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Другим відповідачем представник позивача зазначає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час подачі позову до суду остання має повних 16 років, що унеможливлює її окрему участь в якості відповідача.

Між тим, позовні вимоги стосуються визнання такою, що втратила право користування квартирою, малолітньою дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак представник позивача взагалі не визначає її статус в справі, як сторони, інтересів якої безпосередньо стосуються позовні вимоги. Оскільки дитина є малолітньою, позивачу слід зазначити в позовній заяві відповідачем ОСОБА_2 окремо, як матір, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , як у випадку з неповнолітньою дитиною.

Згідно з частинами 4 та 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема щодо виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Правова позиція ЄСПЛ відповідно до п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожній особі окрім інших прав право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення від 21 лютого 1990 року у справі «Powell and Rayner v. the U.K.»). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення від 24 листопада 1986 року у справі «Gillow v. the U.K.»), так і на наймача (рішення від 18 лютого 1999 року у справі «Larkos v. Cyprus»).

Тобто, під час розгляду судом спорів щодо виселення дитини, зняття її з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Недотримання цієї вимоги порушує національне законодавство і не відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Тому представнику позивача необхідно визначитись із колом осіб, які мають бути залучені до участі у справі. При цьому, визначаючись з колом учасників справи, позивачу необхідно врахувати, що останній повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам п.п.6, 7 ч.3 ст.175 ЦПК України, так позовна заява не містить:

6) відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Згідно ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивачем не виконана ця норма, до матеріалів позовної заяви не додано копій всіх документів, що додаються до неї. Так представником позивача до позовної заяви додано два примірники позовної заяви та доданих до неї документів з повним обсягом копій документів, що додані до позовної заяви. Однак третій примірник позовної заяви для другого відповідача, в своїх додатках містить лише копію довідки житлово-експлуатаційної організації.

Суд звертає увагу позивача на необхідність виправлення всіх зазначених недоліків допущених у позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного вище, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом подання нової редакції позовної заяви та надання копій позовної заяви з додатками у відповідній кількості до учасників справи.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О. Козленко