ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 641/8826/18

Провадження № 22-ц/818/3006/19

22 серпня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Харківський національний університет внутрішніх справ,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргуХарківського національного університету внутрішніх справ

на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 березня 2019 року (суддя Григор`єв Б.П.)

по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної шкоди,-

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати Харківський університет внутрішніх справ звернутися до Турійського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області з вимогою про припинення стягнення з нього боргу за виконавчим провадженням, стягнути з відповідача на його користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 5451,90 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Турійського районного суду Волинської області від 25.06.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 виплати, пов`язані з навчанням, а саме грошові кошти у розмірі 34469, 93 гривень. Підставою такого звернення Харківського національного університету внутрішніх справ стало, те що у відповідності до наказу ХНУВС № 274 о/с від 30.08.2006 року ОСОБА_1 було зараховано до складу курсантів ХНУВС та укладено договір між сторонами про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до витягу з наказу ХНУВС № 273 о/с від 18.06.2011 року ОСОБА_1 відраховано зі складу курсантів університету та відкомандировано для подальшого проходження служби до УМВС України у Волинській області. Наказом УМВС України у Волинській області № 164 о/с від 29.05.2012 року ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд посилався на постанову КМ України від 01.03.2007 року № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», яка на цей час втратила чинність у зв`язку з прийняттям постанови КМ України від 12.04.2017 року № 261 «Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов КМ України.

Відповідно до абзацу 2 п. 9 Порядку відшкодування особам витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах і специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою КМ України від 12.04.2017 року № 261, стягнення суми витрат припиняється в разі повторного прийняття особи на службу в поліцію.

20.10.2017 року ОСОБА_1 було повторно прийнято на службу в поліцію на підставі наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.10.2017 року № 432 о/с.

На звернення ОСОБА_1 до ХНУВС щодо питання відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням, останнім було відмовлено у зверненні з відповідною заявою до Турійського районного відділу ДВС про припинення стягнення в зв`язку з повторним прийняттям на службу в поліцію, вважаючи, що таке прийняття відбулось вперше, а не повторно.

У судове засідання позивач не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Харківський національний університет внутрішніх справ звернутись до Турійського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області з вимогою про припинення стягнення з ОСОБА_1 боргу за виконавчим провадженням № 54008887, виконавчий лист № 169/253/13 від 22.07.2013 року. Стягнуто з Харківського національного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 заподіяну незаконною бездіяльністю матеріальну шкоду в розмірі 5451,90 гривень. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати за постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що повторне прийняття особи на службу в поліцію не може застосовуватися до відносин повязаних з ліквідованим органом внутрішніх справ, оскільки при ліквідації юридичної особи правонаступництво не передбачено.

Правом на надання відзиву позивач не скористався.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 повторно проходить службу в органах Національної поліції вимоги про припинення стягнення з позивача грошових сум підлягають задоволенню.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Матеріалами справи встановлено, що 05.09.2007 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, управлінням МВС у Волинській області та ОСОБА_1 був укладений договір підготовки фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Згідно наказу № 164 о/с від 29.05.2012 року Управління МВС України у Волинській області від 31.05.2012 року лейтенанта міліції ОСОБА_1 - командира взводу № 3 патрульної служби Луцького міського відділу звільнено за власним бажанням з органів МВС України у запас збройних сил за п. 64 «Ж».

Вислуга на день звільнення ОСОБА_1 складала в календарному обчисленні - 05 років 09 місяців 27 днів, в пільгову обчисленні -06 років 01 місяць 19 днів.

Згідно витягу з наказу № 432 о/с від 20.10.2017 року Національної поліції України Департаменту патрульної поліції з 23.10.2017 року ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію за конкурсом та призначено по управлінню патрульної поліції у м. Луцьку, новоприйнятого, поліцейським роти № 3 батальйону.

На підставі постанови начальника відділу Турійського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області серії ВП № 54008887 від 12.06.2018 року з ОСОБА_1 стягується на користь Харківського національного університету внутрішніх справ 34814, 63 грн. боргу.

З розрахункових листів з червня 2018 по вересень 2018 року вбачається, що з ОСОБА_1 утримується заборгованість за виконавчим листом у розмірі 1503,75 грн., 1258,58 грн., 1381,96 грн., 1307, 61 грн. відповідно за кожен місяць, що загалом становить 5491,90 грн. (а.с. 11-12).

20.06.2018 року ОСОБА_1 звертався до Харківського національного університету внутрішніх справ з заявою про припинення з нього стягнень, пов`язаних з навчанням, як з особи, яка повторно прийнята на службу в поліцію.

У відповіді Харківського національного університету внутрішніх справ від 04.07.2018 року № 1/7-1513 яка надана на заяву ОСОБА_1 від 20.06.2018 року відмовлено останньому у задоволені його заяви.

Представник позивача - адвокат Жуковський В.В. звертався до начальника відділу Турійського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області з вимогою припинити стягнення з ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 169/253/13 виданого 22.07.2013 року (а.с. 15).

У відповіді Турійського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області № 4333 від 17.10.2018 року відмовлено представнику позивача - адвокату Жуковському В.В. у задоволенні заяви, у зв`язку з тим що стягнення суми може припинитись лише за заявою стягувача, а не боржника.

Підстави, порядок та механізм відшкодування Міністерству внутрішніх справ України витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, визначено ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію", нормами Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 12.04.2017 року (надалі - Порядок).

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію").

Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. (п.3,4 Порядку).

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та університетом було укладено договір від 05.09.2007 року про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України .

Відповідно до п. 2.3.6 укладеного Договору, позивач зобов`язувався, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі.

Наказом УМВС України у Волинській області від 29.05.2012 року № 164 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 ЗУ «Про міліцію» особи начальницького складу внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 та визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС витрат, повязаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навча закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення осіб навчальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням , через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відповідач звільнився за власним бажанням, при цьому не відпрацював 3 роки, як це визначено умовами договору від 05.09.2007 року, тому має обов`язок відшкодовувати витрати на його навчання.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 проходить службу в органах Національної поліції повторно, як на підставу від звільнення від вказаного обов`язку є помилковим, оскільки при ліквідації юридичної особи правонаступництво не передбачено.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув.

З огляду на викладене підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

До того ж, як зазначалось раніше, заочним рішенням від 25.06.2013 року Турійського районного суду Волинської області по справі № 169/253/13-ц за позовом ХНУС до ОСОБА_1 про стягнення витрат, позовні вимоги університету були задоволені у повному обсязі.

Виконавчий лист по справі № 169/253/13 виданий 22.07.2013 року Турійським районним судом про стягнення із ОСОБА_1 на користь ХНУВС 34 814,63 гривень, відповідно до чинного цивільного процесуального законодавства.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" однією з підстав закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, про що виконавцем виноситься постанова.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Відповідно до п.9 Порядку відшкодування особам витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затвердженого Постановою КМУ №261 від 12.04.2017 року, якщо поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача.

Проте такої вимоги від Харківського національного університету внутрішніх справ матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим судом при ухваленні рішення про задоволення позову не з`ясовано у повній мірі фактичних обставин справи та норм закону, що регулюють дані правовідносини, не оцінено наведеного у взаємозв`язку, з огляду на що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин з позивача підлягають стягненню на користь відповідача судові витрати, понесені по оплаті судового збору при поданні апеляційної скарги в розмірі 2881,50 гривень.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 березня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної шкоди- залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Турійским РС УДМС У Волинській області 20.02.2013 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ ( місцезнаходження: м. Харків, вул. Льва Ландау, 27, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2881,50 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко