Справа № 450/195/18 Провадження № 2/450/247/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про (предмет спору): стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 332 409, 55 грн. та моральної шкоди в розмірі 1 500 000, 00 грн.,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.12.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В межах вказаного провадження потерпілим являється позивач, ОСОБА_1 внаслідок неправомірних дій відповідача йому спричинено матеріальну та моральну шкоду. Спричинена матеріальна шкода полягає в наступному: внаслідок даної ДТП йому спричинено середньої важкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я (у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий через-підвертлюговий довгокосий відламковий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, тупа травма грудної клітини, забій легень) витрати на лікування складають 71 743, 68 грн.; в результаті отриманих тяжких тілесних ушкоджень позивач по сьогоднішній день тимчасово непрацездатний чим спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 75 000, 00 грн.; витрати пов`язані на придбання імпланта для остеосинтезу стегна від 12.04. 2016 року на суму 13 500, 00 грн.; витрати пов`язані на придбання імпланта для остеосинтезу стегна від 18.04.2016 року на суму 14 300, 00 грн.; пошкоджено автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , вартість відновлюваних робіт по ремонту автомобіля внаслідок ДТП, яка мала місце 01.04.2016 року відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 18.09.2016 року складає 62 614, 25 грн.; витрати пов`язані з проведенням експертного авто товарознавчого дослідження автомобіля ВАЗ 2109 складають 1 012, 04 грн.; витрати на перебування пошкодженого автомобіля ВАЗ 2109 внаслідок ДТП на авто майданчику - 1 950, 00 грн.; витрати на авто-евакуатор для транспортування пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля 2 400, 00грн.; витрати пов`язані з похованням дружини ОСОБА_3 , організація жалобних обідів, виготовлення пам`ятника склали 38 000, 00 грн.; витрати пов`язані з реабілітацією по відновленню здоров`я лише за серпень місяць 2017 року становить 6 889, 58 грн.; витрати по оплаті праці адвоката по захисту його прав та свобод становлять 45 000, 00 грн. Загальна сума спричинених йому матеріальних збитків протиправними діями відповідача склала 332 409, 55 грн. 19.04.2018 року позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, до матеріальної шкоди просив додати вартість чергового курсу реабілітації внаслідок якого поніс додаткові матеріальні витрати в сумі 11 531, 76 грн. про що свідчать касові чеки. Окрім того, внаслідок протиправних дій відповідача йому завдано немайнові витрати, спричинені моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті, втрата близької людини спричинила непоправних моральних страждань. Завдану моральну шкоду в результаті загибелі дружини ОСОБА_3 оцінює в сумі 1 000 000 грн. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача йому спричинено значних моральних страждань пов`язаних з тим, що спричинення тяжких тілесних ушкоджень нанесло йому непоправний психологічний удар. Завдану моральну шкоду в результаті спричинення середньої важкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я оцінює в 500 000 грн. Просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача : відповідач в судому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі, подав до суду відзив на цивільний позов. Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 незаконними та необґрунтованими з наступних причин. 20.02.2016 року ним, як власником наземного транспортного засобу було застраховано цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «СК Провідна» за полісом № АЕ/7239690, термін дії якого до 19.02.2017 року, відповідно до якого страхова сума на 1 потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 200 000 тис., за шкоду, заподіяну майну - 100 000 тис. про відшкодування заподіяної шкоди життю та здоров`ю, понесених матеріальних витрат позивачу слід звертатись у ПрАТ «СК Провідна». Крім того сума 71 743, 68 грн. котра вказана як витрати на лікування не підтверджується наданими копіями фіскальних чеків. Загальна сума за наданими копіями фіскальних чеків за період з 02.04.2016 р. по 28.04.2016 р. складає 47 494, 10 грн. Згідно чеків для потреб ОСОБА_1 було придбано медикаментів лише на суму 14 571, 40 грн. Лікування позивача після ДТП у Комунальній 8-й міській клінічній лікарні міста Львова є страховим випадком, а тому відшкодування повинно відшкодовуватись згідно страхового полісу. Матеріальна шкода на загальну суму 75 000 грн. нічим не обґрунтована. Витрати пов`язані із придбанням імплантат для остеосинтезу стегна від 12.04.2016 р. на суму 13 500 грн. подвійно включені. Матеріальні витрати пов`язані із пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП 62 614, 25 грн., витрати за перебування автомобіля після ДТП на авто майданчику - 1950 грн., витрати на евакуатор на для транспортування пошкодженого автомобіля - 800 грн.. всього на загальну суму 63 364, 25 грн. є страховим випадком. Витрати пов`язані з похованням ОСОБА_3 на суму 38 000 грн. вважає надуманими та нічим не підтвердженими. Оскільки він є інвалідом ІІ групи, пенсійного віку і іншого доходу крім пенсії в нього немає, а причина за котрої позивач пошкодив майно та втратив здоров`я, є страховим випадком і відшкодування такої шкоди передбачено в страховому полісі ПрАТ «СК Провідна» №АЕ/7239690 від 20.02.2016 року.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

24.01.2018 року про відкриття провадження; 24.01.2018 року ухвала про забезпечення позову; 17.04.2018 року відзив на цивільний позов; 19.04.2018 року відповідь на відзив відповідача; 19.04.2018 року заява про збільшення позовних вимог; 04.06.2018 року клопотання про доручення до матеріалів; 17.07.2018 року клопотання про відкладення розгляду справи; 14.11.2018 року клопотання про доручення матеріалів до справи; 21.01.2019 року клопотання відповідача; 07.03.2019 року клопотання про приєднання матеріалів до справи; 23.04.2019 року заява адвоката Тимчук С.І.; 16.07.2019 року заява про перенесення розгляду справи.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.12.2017 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. На підставі п. „г" ч.1 Закону України „Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року ОСОБА_2 звільнено від відбуття призначеного покарання.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 20 год. 10 хв. керуючи автомобілем «Mersedes Benz 200 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись ним автодорогою Київ-Чоп у напрямку до м. Чоп, при проїзді її ділянки в районі 542 км + 162,4 м, перехрестя магістральної авто дороги Київ-Чоп із автодорогою, яка веде до с. Чишки Пустомитівського району Львівської області та примикає до неї ліворуч по ходу руху транспорту у напрямку до м. Чоп, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1,2 1,5, 1.10; розділу 8 п. 8.1; Розділу 10 п. 10.1; розділу 16 п. 16.13 та вимоги дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 Р 34 Правил дорожнього руху України, які виразились у тому що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, виконуючи лівий поворот із магістральної автодороги Київ-Чоп на автодорогу, яка веде до с. Чишки Пустомитівського району Львівської області і примикає до неї праворуч по ходу руху транспорту у напрямку до м. Чоп, перетинаючи при цьому вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 ПДР України, яка поділяє потоки руху транспорту зустрічних напрямків, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, не дав дорогу автомобілю «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_1 , який рухався йому назустріч і смугу руху якого він перетинав, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між їхніми транспортними засобами.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 будучи власником наземного транспортного засобу застрахував цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «СК Провідна» за полісом № АЕ/7239690 термін дії котрого до 19.02.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 3 Закону №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяною життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування, названий Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника заподіювача шкоди.

Згідно ст. 5 Закону №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, які не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Окрім того, за змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону №1961-IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 114 від 18.09.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2109 р.н. А НОМЕР_3 на момент огляду 16.09.2016 року становить 62 614, 25 грн.

Відповідно до листа ПрАТ «СК Провідна» від 04.10.2018 року №17-10/10641 ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду було надано лише 23.08.2018 року, тобто, більш ніж через рік від дати скоєння ДТП.

Так судом встановлено, що сума страхового відшкодування позивачу не виплачена, оскільки страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування, а позивач обрав невірний спосіб захисту, звертаючись до суду з позовом до відповідача про відшкодування йому страхового відшкодування за пошкоджений транспортний у розмірі 62614, 25 грн. та , за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1012, 04 грн.; за перебування автомобіля на автостоянці у розмірі 1950 грн. та за евакуацію транспортного засобу 2 400, 00 грн., оскільки вказане страхове відшкодування повинне бути відшкодоване страховиком в межах страхової суми, а у випадку відмови, позивач має право оскаржити вказану відмову.

Як вбачається з виписки з медичної картки хворого позивач в період з 01.04.2018 року по 28.04.2018 року перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом тупа травма грудної клітки, забій легень, закритий через - підвертлюговий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, закритий через - підвертлюговий довгокосий відламковий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів.

Відповідна до листа СК «Провідна» № 17-05 від 2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 відшкодовано витрати на лікування в розмірі 53 564, 19 грн. та моральна шкода в розмірі 2678, 21 грн. Витрати на придбання лікарських препаратів в розмірі 23 9991, 38 грн., необґрунтовані та не підтверджені, тому в частині відшкодування вказаної суми відмовлено.

Вказане підтверджується позивачем в судовому засіданні.

З врахуванням наведеного, встановлено, що страховиком, відшкодовано позивачу частково понесені ним витрати на лікування у розмірі 53 564, 19 грн., в решта частині відмовлено, оскільки такі витрати не підтвердженні.

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування понесених ним витрат на лікування у розмірі 71 743, 68 грн. до того, як страховик, під час судового розгляду справи йому відшкодував понесені ним витрати на лікування у розмірі 53 564, 19 грн. на підтвердження чого долучив до матеріалів справи копії фіскальних чеків. Однак, судом встановлено, що із копії фіскальних чеків які долучено до матеріалів справи, не можливо зрозуміти, що придбані медикаменти та продукти харчування, які зазначені у них, були призначені ОСОБА_1 , також понесення таких витрат (придбання продуктів харчування) не є витратами, які можуть бути відшкодовані. Тому з врахуванням наведеного, в задоволенні позовних вимог, щодо відшкодування витрат понесених на лікування, слід відмовити.

Щодо понесених позивачем витрат на придбання імплантатів для остеосинтезу стегна від 12.04.2016 року на суму 13 500 грн. та від 18.04.2016 року на суму 14 300 грн., то понесення таких витрат, та що вказані імпланти були йому призначенні після отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, жодними доказами не підтвердженні, а долучені позивачем рахунки-фактури від 12.04.2016 року та 18.04.2016 року, не свідчить про те, що ОСОБА_1 придбав вказані імпланти.

Щодо понесених позивачем витрат на реабілітацію по відновленню його здоров`я у розмірі 18 421, 34 грн., то такі витрати повинні бути відшкодовані в межах страхової суми страховиком, за умови надання позивачем, підтвердження про необхідність здійснення таких витрат відповідним закладом охорони здоров`я.

Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат пов`язаних з похованням ОСОБА_3 , організації жалобних обідів та спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 38 000 грн., задоволенню не підлягають, оскільки позивач у відповідності до ст. 1200 ЦК України, не відносить до осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого. Покликання позивача, що загибла ОСОБА_3 являлась його дружиною, жодними належними та допустимими доказами не підтверджено.

Тому проаналізувавши, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відтак, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із вимог ст.ст. 23,1187 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду позивачу (спричинення тілесних ушкоджень середньої важкості), ступінь вини відповідача, що останній являється інвалідом 2-ої групи, являється особою пенсійного віку) характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань позивача, та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду заподіяну ДТП у розмірі 20 000, 00 (двадцяти тисяч) грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну допомогу; пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною позивача до матеріалів справи, не долучено на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу, жодних документів передбачених ст. 137 ЦПК України не надано, тому в задоволенні вимог про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу, слід відмовити.

Судові витрати слід розподілити відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнено від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивач являється інвалідом 1 групи, а відповідач, являється інвалідом 2 групи. Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду заподіяну ДТП у розмірі 20 000, 00 (двадцяти тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1 , АДРЕСА_2.

Відповідач : ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 01.11.2019 року.

СуддяД. А. Кукса