Справа № 183/2201/16
№ 2/183/55/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс-Агро» до ОСОБА_1 , третя особа - реєстраційна служба Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про:

-визнання недійсною угоди про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 15.03.2005 року, зареєстрованої в Новомосковському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України 15.03.2005 року,

-скасування державної реєстрації угоди про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 15.03.2005 року, зареєстрованої в Новомосковському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України 15.03.2005 року,

за участю сторін:

представника позивача Авраменка А.В. ,

представника відповідача ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

18.04.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс-Агро» (надалі - ТОВ «Олімпекс-Агро») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_4 , реєстраційна служба Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, в якому просили суд:

-визнати недійсною угоду про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 15.03.2005 року, зареєстровану в Новомосковському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України 15.03.2005 року за № 04-05-126-01347, укладену між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_1 ,

-скасувати державної реєстрації угоди про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 15.03.2005 року, зареєстровану в Новомосковському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України 15.03.2005 року, за № 04-05-126-01347, укладену між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Дубовенко І.Г. від 21 квітня 2016 року відкрите провадження по справі (т.1, а.с. 18).

19.05.2016 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (т.1, а.с. 33-36).

Позов обґрунтований тим, що 15 березня 2005 року між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,940 га, кадастровий номер :02:013:0353 , розташованої на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Зазначений Договір був зареєстрований в Новомосковському кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис за № 04:05:126:01347 від 15.03.2005 року.

В цей же день ОСОБА_1 передала позивачеві за актом приймання-передачі земельну ділянку у користування.

13 липня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, яка була зареєстрована в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії державного земельного кадастру, додатковою угодою було продовжено строк дії договору оренди до 31.12.2021 року.

У березні 2016 року позивачеві випадково стало відомо про те, що договір оренди земельної ділянки був розірваний на підставі Угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.03.2005 року, зареєстрованого в Новомосковському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України 15.03.20015 року за № 04-05-126-01347. Угода про розірвання договору Оренди землі датована 20.08.2015 року, до угоди також доданий акт приймання-передачі об`єкта оренди від 20.08.2015 року.

На зворотній сторінці вказаної угоди в місці для реквізитів та підписів сторін наявний підпис колишнього директора підприємства ОСОБА_4 , який на думку позивача, здійснений за допомогою факсимільного відтворення підпису, стоїть печатка підприємства, схожа на печатку ТОВ АФ «Олімпекс-Агро».

Так, позивач посилається на положення п.7.10 чинної редакції Статуту ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», у відповідності до якої виконавчим органом їх Товариства є Директор, який здійснює поточне керівництво Товариства, а у відповідності до п.7.12.6 директор підписує від імені товариства всі документи фінансового, матеріального, майнового, розрахункового і кредитного характеру, що є основою бухгалтерського запису, в тому числі угоди, договори, векселі, грошові та інші зобов`язання, звіти та баланси тільки за письмовою згодою Голови Зборів Учасників.

Позивач не заперечує, що директор підприємства, згідно чинного законодавства та установчих документів, мав право підпису на договорі про розірвання договору оренди, однак ОСОБА_4 заперечував факт підписання ним оспорюваної угоди, тому посилаючись на вимоги ч.ч. 2,3 ст. 203, ч.3 ст. 207, ч.1 ст. 2015 ЦК України, ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» наполягало на тому, що розірвання договору оренди землі суперечить внутрішній волі позивача, що є підставою для визнання недійсною договору оренди про розірвання Договору оренди земельної ділянки.

Третя особа - ОСОБА_4 звернувся до суду з самостійними вимогами щодо предмету позову (т.1, а.с. 84-86), однак ухвалою суду від 13 травня 2019 року зазначений позов було залишено без розгляду (т.2, а.с. 96-98).

Справа у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року зобов`язано Новомосковську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області, реєстраційну службу Новомосковського МРУЮ та Новомосковський відділ Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при держкомземі надати суду реєстраційну справу щодо реєстрації угоди від20 серпня 2015 року про розірвання Договору оренди від 15.03.2005 року, зареєстрованого в Новомосковському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України 15.03.20015 року за № 04-05-126-01347, укладену між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_1 (т.1, а с. 84-85).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року по справі призначено проведення почеркознавчої експертизи (т.1, а.с. 96-100). Для проведення цієї експертизи на дослідження направлені оригінал угоди про розірвання договору оренди від 20 серпня 2015 року та акт приймання-передачі земельної ділянки від 20 серпня 2015 року, наданий до суду представником позивача.

14 листопада 2016 року відповідною ухвалою суду поновлено провадження по справі після проведення експертизи (т.1 а.с. 136).

16 лютого 2017 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі призначено судово-технічну експертизу документів (т.1а.с. 156-157). Для забезпечення проведення такої експертизи експертам знову направлені примірники угоди про розірвання договору оренди від 20 серпня 2015 року та акт приймання-передачі земельної ділянки від 20 серпня 2015 року, наданий до суду представником позивача.

В зв`язку з закінченням повноважень судді Дубовенко І.Г., 25.04.2017 року справа передана в провадження судді Сороки О.В.

23 лютого 2018 року після проведення судово-технічної експертизи поновлене провадження по справі (т.2 а.с. 23-24).

У відзиві на позов ОСОБА_1 не спростовувала ту обставину, що 15 березня 2005 року між нею та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,940 га, кадастровий номер :02:013:0353 , розташованої на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що належить їй на праві власності. Зазначений Договір був зареєстрований в Новомосковському кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис за № 04:05:126:01347 від 15.03.2005 року, в цей же день земельну ділянку передано позивачеві за відповідним актом приймання-передачі, а 13 липня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, додатковою угодою було продовжено строк дії договору оренди до 31.12.2021 року. Між тим, не зважаючи на взяті зобов`язання за договором оренди землі, позивач їх не виконував протягом 2010-2015 років у повному обсязі, внаслідок чого вона звернулася до позивача із заявою про дострокове припинення договірних відносин, а в серпні 2015 року позивач погодився розірвати договір оренди за умови, що відповідач укладе новий договір оренди земельної ділянки з пов`язаним з позивачем господарством - Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000», на нових більш вигідних умовах, повідомивши при цьому, що її земельна ділянка і так з 2012 року обробляється цим господарством. 20 серпня 2015 року позивачем було надано відповідачеві два примірники додаткової угоди про розірвання договору оренди та акти приймання-передачі земельної ділянки, які вона підписала. Крім того, позивачем для підпису було подано два примірники договору оренди землі з ТОВ «Агро-Віта 2000», які вона також підписала у трьох екземплярах, що були передані позивачеві. Оскільки позивачем не було вчинено жодних дій, направлених на розірвання договору оренди та реєстрацію нового договору оренди з ТОВ «Агро-Віта 2000», нею у вересні 2015 року до реєстраційної служби подані документи щодо реєстрації додаткової угоди про розірвання договору оренди, а в жовтні 2015 року орендні стосунки були припинені. В 2016 році відповідач передала земельну ділянку у користування іншому орендареві, з яким було укладено договір оренди та який фактично здійснює обробіток землі. У задоволенні позову відповідач просить відмовити.

В судовому засіданні представник позивача Авраменко А. В. позов підтримав, надав детальні пояснення щодо обставин, викладених у позові, надав пояснення про те, що для проведення почеркознавчої та судово-технічної експертиз їх підприємством було подано примірники Додаткової угоди про розірвання договору оренди та акту приймання-передачі, що зберігалися на їх підприємстві. Колишній директор ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» ОСОБА_4 заперечував факт підписання такого договору, про використання факсимільного підпису та кліше не їх печатки, на цих договорах не міститься застережень, а тому вважає, що волевиявлення сторони на укладення такого договору було відсутнє, договір підлягає визнанню недійсним, з підстав, визначених у позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, надав пояснення щодо обставин, викладених у відзиві на позов.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані докази, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію договору оренди земельної ділянки, у відповідності до якого ОСОБА_1 передала в оренду ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» земельну ділянку площею 3,941 га, договір зареєстровано 15 березня 2015 року у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис за № 04:05:126:01347 (т.1, а.с. 4).

Додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки, яку зареєстровано 13.07.2009 року у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру строк дії договору оренди продовжено до 31 грудня 2021 року (т.1, а.с. 6).

20 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ АФ «Олімпекс-гро» в особі директора ОСОБА_4 укладено Угоду про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2005 року, зареєстрованого в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис за № 04:05:126:01347 (т.2 а.с. 15), а також підписано Акт приймання-передачі об`єкта оренди (т.2 а.с. 16).

У відповідності до висновку № 3801/3802-16 судово-почеркознавчої та технічної експертизи підпис від імені ОСОБА_4 , що розташований в графі «Орендар: Директор__ ОСОБА_4» угоди від 20.08.2016 року про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 15 березня 2005 року, зареєстрованого в Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис за № 04:05:126:01347, являє собою відтиск, що нанесений рельєфним кліше - факсиміле. Підпис від імені ОСОБА_4 , що розташований в графі «Орендар: Директор_____ ОСОБА_4» акту приймання-передачі оренди (земельної ділянки» від 20.08.2015 року являє собою відтиск, що нанесений рельєфним кліше - факсиміле (т.1 а.с. 128-134).

У відповідності до висновку судово-технічної експертизи № 2153-17 відтиск печатки «ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» в Угоді про розірвання договору оренди земельної ділянки від 20 серпня 2015 року між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_1 , в розділі підписів і реквізитів сторін в графі «орендар» нанесений не кліше круглої печатки ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», вільні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження. Відтиск факсиміле в Угоді про розірвання договору оренди земельної ділянки від 20 серпня 2015 року між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_1 , в розділі підписів та реквізитів сторін в графі «орендар» нанесений не кліше факсиміле, вільний зразок відтиску якого наданий для порівняльного дослідження (т.2 а.с. 2-12).

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону, а саме.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до вимог ст.ст. 13, 14, 16, 19 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 18 цього ж Закону, що діяли станом на час укладання договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» - передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до вимог ст.ст. 124, 125 ЗК України, що діяла станом на момент укладення договору оренди та додаткової угоди до нього, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, чинні станом на 20.08.2015 року, передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Норми цієї статті, що діють на сьогодні передбачають, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.

У відповідності до вимог ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що державну реєстрацію розірвання договору оренди земельної ділянки було здійснено реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за заявою ОСОБА_1 , тобто стороною правочину, в спосіб, передбачений законом.

Оцінюючи подані позивачем докази, які були предметом дослідження при проведенні почеркознавчої та судової технічної експертизи, з точки зору належності та допустимості, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

А згідно вимог ст. 82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Так, звертаючись до суду з позовом, та надаючи примірник угоди про розірвання договору оренди та акт приймання-передачі земельної ділянки від 20.08.2015 року, позивач наполягав на тому, що саме такий примірник зберігається на їх підприємстві, керівник підприємства заперечував факт підписання угоди про розірвання договору оренди, проведені експертизи також підтверджують обставини використання іншого факсиміле та кліше круглої печатки ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», вільні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження.

Між тим, суду не надано достатніх даних про те, яка кількість факсиміле та кліше круглих печаток мало ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» на момент укладення угоди про розірвання договору оренди землі, як і не доведений, в належний спосіб, факт підробки цих документів стороною правочину, їх представниками, а тому у суду відсутні докази, які б свідчили про відсутність вільного волевиявлення ОСОБА_4 , як директора підприємства, на розірвання договору оренди землі.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст. 653 ЦК України, уразі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Про наявність досягнення домовленості про розірвання договору оренди свідчать дії відповідача, що були направлені на здійснення державної реєстрації розірвання договору оренди землі, в спосіб, передбачений законом.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про те, що ним з моменту підписання угоди про розірвання договору оренди землі та підписання акту-приймання передачі земельної ділянки 20.08.2015 року, а також з моменту здійснення державної реєстрації розірвання договору оренди землі, продовжують виконуватися умови договору оренди землі.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, понесені сторонами судові витрати по справі слід покласти на останніх.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256-258, 526, 530, 554, 549, 610, ч.1 ст. 612, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 76-82, 89,141,263,265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Олімпекс-Агро» () у задоволенні позову до ОСОБА_1 , третя особа - реєстраційна служба Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання недійсною угоди про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 15.03.2005 року, зареєстрованої в Новомосковському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України 15.03.2005 року, скасування державної реєстрації угоди про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 15.03.2005 року, зареєстрованої в Новомосковському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України 15.03.2005 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.