КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
375/1753/19 Доповідач-Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 09 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа : Острівська сільська рада Рокитнянського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

у с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 176033391 від 01.08.2019 року. У вказаному будинку є зареєстровані він та його пасинок, відповідач у справі. Разом з тим, останній у будинку не проживає більше ніж 15 років, а фактично проживає в АДРЕСА_1 . Також він не приймає участі в утриманні будинку, в ремонті останнього та господарських споруд. Добровільно знятися із реєстрації у будинку відмовляється.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 09 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позову ОСОБА_2 .. Уважає рішення суду незаконним та необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції проігнорував його право на проживання в будинку без належного обґрунтування, зазначивши, що він не проживє в спірному будинку більше п`ятнадцяти років. Даний висновок суду був здійснений на підставі акту від 14 серпня 2019 року, який був складений невідомо як створеною комісією, так як в матеріалах справи відсутнє підтвердження даної комісії. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що будинок АДРЕСА_1 йому на праві власності не належить, він за ним тільки приглядає, так як будинок знаходиться в аварійному стані, в ньому проживати неможливо, що підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов його проживання від 04.11.2019 року, складений комісією в складі депутата Острівської сільської ради Григоренко Л.О., бухгалтера комунального підприємства Острівської сільської ради Куць Н.В., землевпорядника Острівської сільської ради Кашуби В.П., сусідки, що проживає по АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , сусіда, що проживає по АДРЕСА_4 ОСОБА_4 ..

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, сам відповідач у судовому засіданні підтвердив, що дійсно в належному позивачу на праві власності будинку він не проживає більш ніж 15 років.

При розгляді справи судом першої інстанції установлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 176033391 від 01.08.2019 року.

У вказаному будинку є зареєстрованими позивач та його пасинок - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області № 274 від 15.04.2019 року.

Членом сім`ї позивача відповідач не являється, у вказаному житловому будинку не проживає більше 15 років та не приймає участі у його утриманні, тоді як перешкод у користуванні жилим будинком позивач не чинив і не чинить. Вказана обставина підтверджуються наявним у матеріалах справи актом б/н від 14.08.2019 року.

Відповідач постійно протягом останніх багатьох років проживає у будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протягом багатьох років без поважних причин не проживає у будинку, який належить на праві власності ОСОБА_2 , унаслідок чого втратив право користування ним.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, суд апеляційної інстанції уважає таке рішення суду законним та обґрунтованим, відповідним установленим обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого аргументи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Пунктом 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07.02.2014 року «Про захист права власності та інших речових прав» визначено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.

При цьому, статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім`ї, суд повинен врахувати, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні.

У даній справі встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_2 , перебував у шлюбних відносинах з матір`ю відповідача, у зв`язку із чим останній і був вселений до належного ОСОБА_2 житлового будинку.

Відповідно до акту, складеного комісією у складі депутат виборчого округу №5Острівської сільської ради Григоренко Л.О. та сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 в приватному будинку вітчима ОСОБА_2 , а проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у власному будинку. За адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 не проживає близько 15 років ( а.с.13).

Той факт, що він тривалий час не проживає у будинку позивача, підтвердив і сам відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції.

Отже в силу ст. 405 ЦК України відповідач втратив право користування будинком АДРЕСА_2 , не проживаючи в ньому понад один рік без поважних причин.

Доказів про те, що позивач перешкоджав відповідачу проживати у вказаному будинку, матеріали справи не містять, про них не зазначає і сам відповідач.

Обставина, що відповідач фактично проживає у будинку АДРЕСА_1 , свідчить і акт обстеження матеріально побутових умов його проживання від 04.11.2019 року, складений комісією в складі депутата Острівської сільської ради Григоренко Л.О., бухгалтера комунального підприємства Острівської сільської ради Куць Н.В., землевпорядника Острівської сільської ради Кашуби В.П., сусідки, що проживає по АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , сусіда, що проживає по АДРЕСА_4 ОСОБА_4 .

Та обставина, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться в аварійному стані, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 , оскільки в даному випадку визначальним фактом є не проживання ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_2 понад один рік без поважних причин.

На підставі викладеного рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави до скасування якого відсутні, висновків якого аргументи апеляційної скарги не спростовують.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 09 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук