Справа № 638/7263/19
Провадження № 2/638/3402/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Мхітарян Л.Е.,

представника позивача Костромицької І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа: Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області Комар Ганна Володимирівна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями державного виконавця,

встановив:

ОСОБА_2 (далі за текстом-позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа: Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області Комар Ганна Володимирівна, в якому просить:

- стягнути з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціального визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень, на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що їй на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 11.12.2018 року у вказаній квартирі позивача було зламано замки та здійснено примусове проникнення до квартири групи осіб, серед яких був державний виконавець ОСОБА_3 . Дії державного виконавця були спрямовані на фотографування квартири для демонстрації під час продажу в рамках виконавчого провадження зі стягнення заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 65633,87 грн. 28.12.2018 року ОСОБА_2 отримано лист державного виконавця про те, що виконавцем здійснено оцінку належної позивачу квартири з метою реалізації її шляхом продажу на електронних торгах. Тобто державним виконавцем розпочато дії щодо звернення стягнення на єдине житло ОСОБА_2 Вказані дії державного виконавця Леонець Л.М. було оскаржено в судовому порядку. Незважаючи на те, що ОСОБА_2 зверталась до ВДВС щодо звернення стягнення на її заробітну плату, державним виконавцем 21.01.2019 року квартиру позивача було виставлено на електронні торги. З метою збереження свого житла, ОСОБА_2 було сплачено заборгованість за виконавчим провадженням та надано квитанцію державному виконавцю, однак державним виконавцем торги зупинені не були. Лише постановою Харківського апеляційного суду проведення торгів було зупинено та дії державного виконавця щодо здійснення опису квартири ОСОБА_2 та передання її на зберігання стягувачу визнано незаконним.

Таким чином, позивач вважає, що незаконними діями державного виконавця їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 50000,00 грн. Крім того, позивач з метою недопущення реалізації її єдиного житла була вимушена звернутись до адвоката, у зв`язку з чим нею було понесено витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн., які вона також просить стягнути на свою користь.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області в судове засідання не з`явився, до суду надав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі та зазначив, що Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області жодної шкоди позивачу не заподіяв, у правовідносини з нею не вступав. Крім того, відповідач не має відповідних бюджетних призначень за програмою ( КПКВ 3504040) або (КПКВ 3504030) та повноважень щодо виплати позивачу коштів на відшкодування шкоди. Також посилався на недоведеність позивачем моральної шкоди.

Представник відповідача - Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області та третя особа-державний виконавець Комар Г.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про таке.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2003 року позивачу, ОСОБА_2 , на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області Комар Г.В. від 11.12.2018 року описано та накладено арешт на вказану квартиру, що належить ОСОБА_2 (а.с.14)

Листом головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області Комар Г.В. від 22.12.2018 року ОСОБА_2 повідомлено про проведення оцінки вартості квартири АДРЕСА_2 для подальшої реалізації з електронних торгів.(а.с.16)

21.12.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області Комар Г.В., в якій просила суд визнати незаконними дії державного виконавця щодо здійснення опису квартири АДРЕСА_2 , та скасувати постанову державного виконавця від 11.12.2018 року про опис та арешт майна боржника.

29.12.2018 року ОСОБА_2 звернулась до головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області Комар Г.В. з клопотанням про виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на заробітну плату.(а.с.25-26)

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії та рішення головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області Комар Г.В., в якій позивач просила суд визнати незаконними дії державного виконавця щодо здійснення опису квартири АДРЕСА_2 , та скасувати постанову державного виконавця від 11.12.2018 року про опис та арешт майна боржника відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08.02.2019 року зупинено стягнення шляхом реалізації арештованого майна, а саме: №59, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27.02.2019 року ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 січня 2019 року скасовано.

Скаргу ОСОБА_2 на рішення/дії Головного державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області задоволено.

Визнано незаконними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Комар Г.В. щодо здійснення опису квартири АДРЕСА_2 , належної на праві власності ОСОБА_2 та передання цієї квартири на зберігання стягувачу ОСОБА_4

Скасовано Постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Комар Г.В. про опис та арешт квартири боржника від 11 грудня 2018 року у виконавчому провадженні №53336008 щодо виконання виконавчого листа №645/5885/15ц, виданого 01.02.2017 року Фрунзенським районним судом м.Харкова.(39-41)

Статтею 56 Конституції України проголошено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст.1174 ЦК України).

Відповідно до статті 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 27.02.2019 року визнано незаконними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Комар Г.В. щодо здійснення опису квартири АДРЕСА_2 , належної на праві власності ОСОБА_2 та передання цієї квартири на зберігання стягувачу ОСОБА_4 (39-41).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що внаслідок протиправних дій державного виконавця їй завдано моральної шкоди, оскільки вона тривалий час з 11.12.2018 року по 08.02.2019 року (до дати зупинення торгів апеляційним судом) зазнавала вимушених переживань з приводу можливого звернення стягнення на єдине житло позивача.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи принцип розумності та справедливості суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Щодо вимоги позивача про стягнення майнової шкоди у вигляді витрат на правову допомогу, пов`язану з необхідністю запобіганню незаконному позбавленню житла суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених нею судових витрат ОСОБА_2 додала до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 18.12.2018 року (а.с. 43-44) разом з актами виконаних робіт (а.с.45-47), копії квитанцій щодо оплати правової допомоги (а.с. 48-49).

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду понесену позивачем у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн., пов`язану з розглядом скарги на дії державного виконавця.

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень, на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області () на користь держави судовий збір в розмірі 76,84 грн.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23.08.2019 року.

Суддя