Справа № 536/1890/18
04 червня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
Головуючого судді - Колотієвського О.О.,
при секретарі - Коваль В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ПрАТ «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 - про відшкодування збитків в порядку регресу, -
13 листопада 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулося ПрАТ «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з позовом до ОСОБА_1 - про відшкодування збитків в порядку регресу.
В своїй позовній заяві позивач вказував, що 18.06.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/02-40К-0077488 від 05.02.2014 року.
Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Scania», реєстраційний № НОМЕР_1 .
У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування
27.02.2017 року о 17 годині 05 хвилин в с. Погреби, Глобинського району Полтавської області на перехресті вул. Шевченка - Покровська, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Scania», реєстраційний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «ИЖ-412», реєстраційний № НОМЕР_2 під керуванням Відповідача у стані алкогольного сп`яніння.
Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Відповідно до постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.02.2017 року (справа № 536/233/17) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП.
З огляду на вищевказане, власник пошкодженого транспортного засобу - ТОВ «Катеринопільський елеватор» звернувся до Страховика - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (Позивача) - з заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу № 06/02-40К-0077488.
Згідно до Рахунку № DP-1700771 від 01.02.2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Scania», реєстраційний № НОМЕР_1 склала: 193 706 грн. 27 коп.
Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія автомобіля ИЖ-412», реєстраційний № НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «ОМЕГА», відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9408543 (інформація з єдиної централізованої бази МТСБУ), то страхова компанія винуватця ДТП виконуючи свої зобов`язання здійснила страхову виплату за Полісом № АЕ/9408543, в розмірі: 88 930 грн. 20 коп.
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика за Полісом № АЕ/9408543 склала: 99 276 грн. 09 коп.
На підставі вищевикладеного, просили суд ухвалити рішення, яким:
Представник позивача Сергутін В.А. в судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, за останнім відомим місцем реєстрації. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 18.03.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/02-40К-0077488 від 05.02.2014 року.
Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Scania», реєстраційний № НОМЕР_1 .
У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування
27.02.2017 року о 17 годині 05 хвилин в с. Погреби, Глобинського району Полтавської області на перехресті вул. Шевченка - Покровська, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Scania», реєстраційний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «ИЖ-412», реєстраційний № НОМЕР_2 під керуванням Відповідача у стані алкогольного сп`яніння.
Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Відповідно до постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.02.2017 року (справа № 536/233/17) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП.
З огляду на вищевказане, власник пошкодженого транспортного засобу - ТОВ «Катеринопільський елеватор» звернувся до Страховика - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» (Позивача) - з заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу № 06/02-40К-0077488.
Згідно до Рахунку № DP-1700771 від 01.02.2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Scania», реєстраційний № НОМЕР_1 склала: 193 706 грн. 27 коп.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія автомобіля ИЖ-412», реєстраційний № НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «ОМЕГА», відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9408543 (інформація з єдиної централізованої бази МТСБУ). То страхова компанія винуватця ДТП виконуючи свої зобов`язання здійснила страхову виплату за Полісом № АЕ/9408543, в розмірі: 88 930 грн. 20 коп.
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика за Полісом № АЕ/9408543 склала: 99 276 грн. 09 коп.
Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).
Керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України ст. ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України,-
Позов ПрАТ «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 - про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. О. Колотієвський