РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Селидівського міського суду Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ

Позивач 25.04.2019 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач неналежно виконував обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим за особовим рахунком ОСОБА_1 №201488 з вересня 2007 р. по квітень 2015 р. утворилася заборгованість у сумі 5248 грн. 29 коп. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 5248 грн. 219 коп.; індекс інфляції у розмірі 3327 грн. 16 коп., три проценти річних у розмірі 708 грн. 31 коп. та судові витрати у сумі 1921 грн. 00 коп.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки сплив строк позовної давності.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.05.2019 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.09.2015 року скасовано судовий наказ від 21.08.2015 року, виданий за заявою ОКП "Донецьктеплокомуненерго".

Заборгованість відповідача за надану теплову енергію по квартирі, АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з вересня 2007 р. по квітень 2015 р. складає: 5248 грн. 29 коп., що підтверджується розрахунком ОКП "Донецьктеплокомуненерго" по особистому рахунку № НОМЕР_1 .

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно з п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ №45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року №572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором.

Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг.

Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Квартира відповідача є невід`ємною частиною багатоквартирного житлового будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є користувачем теплоенергії, яку надає позивач, а саме з моменту підключення житлового будинку АДРЕСА_3 до системи централізованого опалення. Позивачем було надано теплову енергію до будинку АДРЕСА_3 . Дані обставини учасники справи не оспорюють.

Тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за зобов`язанням, щодо сплати послуг за теплоенергію.

Що стосується суми заборгованості, яку належить стягнути з відповідача, суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Саме такий висновок роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 року у справі №761/12553/15-ц.

Як вбачається з особового рахунку№201488, заборгованість виникла у період з вересня 2007 року по квітень 2015 року. У зазначений період відповідачем виплата здійснювалась частково.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.09.2015 року скасовано судовий наказ від 21.08.2015 року, виданий за заявою ОКП "Донецьктеплокомуненерго", згідно якого з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОКП "Донецьктеплокомуненерго" заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 5248 грн. 219 коп., індекс інфляції у розмірі 3327 грн. 16 коп., три проценти річних у розмірі 708 грн. 31 коп. та судові витрати у розмірі 121 грн 80 коп.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою 25.04.2019 року.

Представником позивача належних та допустимих доказів того, що відповідачем у період з 11.09.2015 року здійснювалось погашення заборгованості за період вересень 2007 року по квітень 2015 року, що може свідчити про переривання відповідачем позовної давності, суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду із даною позовною заявою поза межами строку позовної давності, оскільки трирічний строк позовної давності сплив 12.09.2018 року.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. ст. 12,13,81,259,258,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02.09.2019 року.

Суддя В.І.Капітонов