Справа № 496/917/19
Провадження № 2/496/969/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Дранікова С.М.

при секретарі - Кузьміній О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення сум незаконно отриманих пенсійних виплат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 у розмірі 2421,32 грн. на його користь. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на обліку спочатку в управлінні Пенсійного фонду України в Біляївському районі, перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримує пенсію за віком з 16.05.2017 року. 01.10.2017 року відповідачу було проведено перерахунок пенсії, відповідно о Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року. Протоколом №170963 від 04.06.2018 року пенсійну справу було приведено у відповідність та встановлено, що при перерахунку пенсії з 01.10.2017 року у режимі індивідуально масовий перерахунок до пенсії безпідставно встановлено доплату до попереднього розміру пенсії, внаслідок чого заявнику було зайво виплачено коштів на суму 2421,32 грн. Відповідно до протоколу №170963 від 14.06.2018 року про індивідуальний перерахунок пенсії відповідача, переплата пенсії утворилась за період з 16.05.2017 року по 30.06.2018 року та складає 2421,32 грн. В зв`язку з чим, об`єднаним управлінням прийнято рішення №172 від 13.07.2018 року щодо повернення переплати пенсії у сумі 2421,32 грн. Об`єднаним управлінням надіслано Відповідачу лист №15509/05 від 24.07.2018 року, №15511/05 від 24.07.2018 року, №28557/05 від 14.11.2008 року з пропозицією повернути зайво отримані кошти у зв`язку з безпідставно призначеною доплатою до розміру пенсії. Відповідачем не повернуто надмірну виплачену суму пенсії, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У минулих судових засіданнях підтримував позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та впросив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що будь-яких незаконних дій він не робив.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, з 16.05.2017 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №988 від 21.12.2016 року «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області реорганізовано шляхом злиття та 31.03.2017 року утворено новий територіальний орган Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, що є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси та управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області. На момент подачі позову до ОСОБА_1 , Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі знаходилось в процесі реструктуризації шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відповідно до вимог Кабінету Міністрів України «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» від 2.08.2018 року №628. 10.09.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесені відомості про припинення Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року з 01.10.2017 ОСОБА_1 проведено перерахунок. При перевірці пенсійної справи було з`ясовано, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 не встановлено підвищення.

Рішенням Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про утримання надміру виплачених сум від 13.07.2018 року №172 було виявлено переплату у розмірі 2421,32 грн. яка утворилась за період з 16.05.2017р. по 30.06.2018р. в зв`язку з неправильним розрахунком пенсії сума переплати у розмірі 2421,32 підлягає поверненню.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року № 25-3 "Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення, яким передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Згідно із ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як зазначає позивач, відповідачу було повідомлено про факт переплати пенсії, але надані суду матеріали не містять підтвердження отримання відповідачем повідомлення.

Положеннями ст. 1215 ЦК України, передбачено, що підставами за яких безпідставно набутим майном не підлягає поверненню, крім іншого є заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплату проведено фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених частиною першою статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України № 6-151цс13 від 22 січня 2014 року.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що пенсіонер зобов`язаний повернути надміру сплачену суму пенсії лише у разі встановлення зловживань з його боку або наявності рахункової помилки з боку Пенсійного Фонду України (територіального органу).

При цьому, позивачем не надано також доказів, що ним було допущено саме рахункову помилку у нарахуванні пенсії.

Поняття «рахункова помилка» в чинному законодавстві не визначено. Рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням - це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме: відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування та перерахунок пенсії, а також здійснення контрольних функцій.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-91цс14 від 2 липня 2014 року.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів його зловживань, наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або ж ст. 1212 ЦПК України, а тому з урахуванням встановлених вище обставин справи позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ст. ст. 12, 13, 83, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення сум незаконно отриманих пенсійних виплат відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 27 грудня 2019 року.

Суддя С.М. Драніков