КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 753/7710/18

провадження № 22-ц/824/10526/2019

30 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

розглянув в порядку письмового провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року у складі судді Колесника О. М.,

встановив:

02.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 9 996 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, який підлягає індексації, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2005 року по 10 грудня 2012 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у ним народилася донька ОСОБА_4 .

Після розірвання шлюбу відповідач не приймає жодної участі у вихованні доньки та її матеріальному забезпеченні, тягар утримання та виховання дитини повністю лежить на ній. Вартість витрат на виховання та розвиток дитини віком 12 років, яка проживає у м. Києві, за її підрахунками, складає 19 992 грн на місяць.

Зазначила, що у зв`язку з небажанням батька бачитись з донькою, остання змушена відвідувати психолога двічі на місяць. Дитина хворіє на сколіоз, має плоскостопість, повинна відвідувати заняття з йоги двічі на тиждень, плавати в басейні, проходити курси масажу, носити спеціальні ортопедичні устілки та взуття.

Вона повністю забезпечує побутові потреби дитини у харчуванні, одязі, розвитку, навчанні, літньому відпочинку та оздоровленні дитини, у підтриманні належного стану здоров`я під час сезонних захворювань, оплачує щоденні відвідування місць відпочинку та розвитку дитини.

Також зазначила, що вона є інвалідом з дитинства ІІІ групи по зору, з травня по червень 2015 року перенесла три операції , їй було видалено одне око, що вплинуло на її стан здоров`я та працездатність. На даний час вона не працює, що значно впливає на матеріальне забезпечення розвитку дитини.

З огляду на те, що батько дитини є працездатною особою, має спеціальність зварювальника, середній рівень заробітної плати, з урахуванням досвіду та кваліфікації відповідача, становить 20 000 грн, однак відмовляється приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини, просила позов задовольнити.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 000 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2018 року і до досягнення нею повноліття. В решті позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Орлов В. В. просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року в частині визначення розміру аліментів та постановити в цій частині нове рішення, визначивши розмір аліментів в сумі 1 600 грн. Зменшити розмір судового збору відповідно до розміру аліментів.

Свої доводи мотивує тим, що відповідач уклав трудовий договір з ПП ОСОБА_5 , його місячний дохід на посаді слюсаря-ремонтника 4 370 грн. Доказів того, що вказаний відповідачем розмір щомісячного доходу не відповідає дійсності, позивачем надано не було.

При визначенні розміру аліментів судом має бути враховано, що він має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вважає, що запропонований відповідачем розмір аліментів в сумі 1 600 грн на місяць відповідає вимогам діючого законодавства, не порушує інтереси та права доньки ОСОБА_4 та відповідає обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначила, що наданий відповідачем трудовий договір з ПП ОСОБА_5 , який є родичем його дружини, не є доказом на підтвердження реального розміру його доходу. Відповідачем не надано доказів виплати йому доходу у розмірі, який вказаний в цьому договорі, сплати податків. Профіль відповідача у соціальній мережі Інтернет свідчить про те, що він утримує розплідник породистих собак, що є не дешевою справою. Відповідач перебуває у працездатному стані та віці, належних та допустимих доказів про обтяження турботами щодо утримання своєї сім`ї не надав. Вважає, що останній не надав доказів про розмір реально отримуваного ним заробітку, який би підтверджував його доводи про неможливість сплати ним аліментів у твердій грошовій сумі 3 000 грн щомісяця.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справ матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є сторони по справі.

З 17 вересня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2012 року.

Дитина сторін проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України ( далі - СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1 ) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2 )доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів враховується стан здоров`я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Судом встановлено, що 07 листопада 2018 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 50).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_8 народилася дочка ОСОБА_9 (а.с. 51).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов поживання від 25.03.2019 , ОСОБА_8 разом з чоловіком ОСОБА_2 , зі слів сусідів, з серпня 2016 року проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження неможливості сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі, відповідачем надана довідка за підписом директора ОСОБА_5 про те, що з 01.03.2019 р. ОСОБА_2 працює у ПП ОСОБА_5 на посаді слюсаря-ремонтника з окладом 4 373 грн, інших нарахувань не передбачено (а.с.52).

Разом з тим, вказана довідка, за відсутності відомостей про реальні доходи відповідача, зокрема відомостей з Державного реєстру платників податків про наявність/ відсутність отриманих ним доходів, не може бути достатнім доказом на підтвердження реального матеріального становища відповідача.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що стягнення аліментів з відповідача у визначеному судом розмірі - 3000 грн, не є співмірним з урахуванням мети аліментних зобов`язань, а доходи відповідача не надають йому можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, є необґрунтованими.

Визначений судом розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, батьком якої є відповідач.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції врахував обов`язок відповідача утримувати свою малолітню дитину, його матеріальне становище та склад сім`ї, стан здоров`я, вік та стан здоров`я дитини та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 грн.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк