Справа № 572/2323/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі ВОЗНЮК М.В.

за участю :

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/2323/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності як окремиого домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6 , в якому просять виділити в натурі майно, що належить позивачам, як окреме будинковолодіння, а саме : житловий будинок «А-1», загальною площею 59,3 м.кв., житловою площею 35,2 м.кв., а також надвірні будівлі і споруди : Б-господарська будівля, В-погріб, 1/2 К-колодязь, Г-вбиральня, №1-огорожа,№2-ворота садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 , припинивши право спільної власності на вказане будинковолодіння.

В обґрунтування заявлених позовних позивачами вимог вказано, що сторони є співвласниками відповідних часток у житловому будинку АДРЕСА_1 , який в натурі не поділений, частки співвласників в натурі не виділені, що створює певні незручності для співвласників цього майна. Так, Сарненською міською радою було відмовлено позивачам у присвоєнні окремої поштової адреси та у приватизації земельної ділянки, саме через відсутність виділу часток співвласників будинковолодіння. Враховуючи наведене, відповідно до норм цивільного законодавства, позивачі - як власники своєї частки, мають право на виділ у натурі своєї частки з метою вільно володіти та розпоряджатись своїм майном, а тому просять виділити належну їй частку будинковолодіння як окреме будинок володіння із присвоєнням окремої поштової адреси. Позивачі зазначають, що в даному випадку є технічна можливість виділу (поділу) будинковолодіння в натурі відповідно до часток співвласників.

В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги, пояснивши, що будинковолодіння між сторонами на даний час поділено в натурі, а звернення до суду було обумовлено необхідністю присвоєння окремої поштової адреси частинам будинковолодіння, оскільки Сарненська міська рада відмовляє в цьому.

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_3 заявлені позивачами вимоги не визнав повністю, пояснив, що в даному випадку відсутній спір, так як предметом позову є виділ частки співвласників із майна, що перебуває у спільній власності, в той час як такий розподіл здійснено.

Сторони підтвердили, що на даний момент майно дійсно розподілено між співвласниками в натурі, через що як такого спору про його поділ між ними немає, а звернення до суду було обумовлено необхідністю документального оформлення окремих часток будинковолодіння.

Третьою особою - Сарненською міською радою, до суду подано письмову заяву за підписом міського голови, відповідно до якої третя особа без самостійних вимог на предмет спору не заперечує проти вимог позивачів.

Представником відповідача було заявлено клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових письмових доказів.

Представником третьої особи заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

Вказані клопотання судом задоволено.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Таким чином, судом з`ясовано, що предметом даного спору є визнання житла, належного сторонам, окремим будинковолодінням та виділ часток із спільної сумісної власності.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформований станом на 21 червня 2019 року, наданий позивачами, доводить, що позивачі : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками 1/2 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , форма власності - приватна, вид спільної власності - спільна сумісна.

Підстава для набуття позивачами права власності на вказане вище нерухоме майно - рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 31 серпня 2005 року №2-1424.

Вказані обставини підтверджені додатково наданими позивачами копіями рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 31 серпня 2005 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, відповідно до яких за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано право спільної сумісної власності на 1/2 частину будинковолодіння (прізвища позивачів змінено внаслідок реєстрації шлюбу, відповідно, із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на підтвердження чого суду надані копії свідоцтв про шлюб серії НОМЕР_1 від 18 липня 2014 року та серії НОМЕР_2 від 18 листопада 2011 року).

Надана позивачем копія технічного паспорту, виготовленого на будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 доводить, що за вказаною адресою станом на 24 травня 2019 року розташований житловий будинок 1962 року побудови загальною площею 96,2 кв.м., який складається із квартири №1 - площею 36,9 кв.м . та квартири №2 - площею 59,3 кв.м.

Статтею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, при чому такий виділ має бути можливим. Таке майно, відповідно до ст.367 ЦК України може бути поділено в натурі між співвласниками. В такому випадку право спільної часткової власності на нього припиняється.

На доведення можливості здійснення розподілу будинковолодіння позивачами суду надано висновок №2028 від 24 травня 2019 року, виготовлений ПП «Консалтингова компанія Білд Лайф», відповідно до якого частина співвласників будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визначена як 1/2, що складається із наступних приміщень : 2-1 коридору, 2-2 кухні, 2-3 житлової, 2-4 житлової, 2-5 житлової, 2-6 кладової, а також надвірних будівель і споруд : Б-господарська будівля, В-погріб, 1/2 К-колодязь, Г-вбиральня, №1-огорожа,№2-ворота. Вказана частина будинковолодіння забезпечена окремим входом та інженерними комунікаціями і може бути виділена в окреме домоволодіння.

В поданій до суду позовній заяві заявлено вимогу саме про виділ частки із майна, що перебуває у спільній власності.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічно, частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, завданням судового розгляду є захист права особи, яке є порушеним, оспорюваним або не визнається певною особою, яка має відповідати за позовними вимогами, що пред`являються позивачем.

В даному випадку спір між сторонами щодо виділу частки у спільному майні в натурі відсутній, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Крім цього, сторони пояснили, що будинковолодіння дійсно є розподіленим між ними в натурі.

На доведення заперечень щодо заявлених позивачами вимог представником відповідача надано копію рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 23 червня 2006 року, яким було розділено в натурі будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (частини по 1/2 вказаного будинковолодіння кожної із сторін).

Крім цього, відповідно до акту заступника начальника Відділу ДВС Сарненського РУЮ від 20 квітня 2007 року спірне будинковолодіння дійсно було розділено в натурі між сторонами по справі.

Таким чином, наданими сторонами доказами достовірно доведено, що на момент звернення позивачів до суду будинковолодіння, належне сторонам на праві спільної часткової власності поділено між сторонами в натурі, частки сторін є виділеними та відокремленими, а тому підстави для судового захисту в цій ситуації відсутні.

В обґрунтування звернення до суду позивачі пояснили, що сторони не можуть документально зареєструвати своє право.

Однак, доказів цих обставин суду надано не було, якою саме особою заперечується право сторони на виділ частки із спільного майна в позовній заяві не зазначено.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо виділу частини будинковолодіння як окремого будинковолодіння не підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 15, 368, 370 ЦК України, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 (жительки АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ) до ОСОБА_6 (жителя АДРЕСА_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 ) про виділ в натурі майна, що належить позивачам, як окреме будинковолодіння, а саме : на житловий будинок «А-1», загальною площею 59,3 м.кв., житловою площею 35,2 м.кв., а також надвірні будівлі і споруди : Б-господарська будівля, В-погріб, 1/2 К-колодязь, Г-вбиральня, №1-огорожа,№2-ворота садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 , із припиненням права спільної власності на вказане будинковолодіння - відмовити, за безпідставністю заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна