490/347/17
н/п 4-с/490/28/2019
У Х В А Л А

23 липня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі : головуючого судді Чулуп О.С.,

при секретарі Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця в якій просив визнати дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області щодо винесення постанови про накладення штрафу від 14 лютого 2019 року ВП № 58242063 неправомірними та зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про накладення штрафу від 14 лютого 2019 року. В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначив, що 25 лютого 2019 року він отримав поштою конверт головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області в якому знаходилась постанова про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року ВП № 58242063 про примусове виникнення рішення Центрального районного суду м. Миколаїв від 19.03.2017 року за виконавчим листом № 490/347/17 про вселення ОСОБА_2 у житловий будинок АДРЕСА_1 з вимогою про виконання рішення протягом 10 робочих днів. Скаржник також зазначає, що цього ж дня він отримав постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області про накладення штрафу від 14.02.2019 року за невиконання рішення протягом 10 робочих днів та вимогу про зобов`язання його взяти участь у виконавчих діях пов`язаних з вселенням ОСОБА_2 в житловий будинок АДРЕСА_1 призначені на 01.03.2019 рік та постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні від 19.02.2019 року. Таким чином скаржник вказує, що протягом п`яти днів з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 58242063 ним було добровільно виконано рішення суду за виконавчим листом № 490/347/17 від 29.01.2019 року. За такого скаржник зазначає, що державний виконавець неправомірно виніс постанову про накладення на нього штрафу від 14.02.2019 року, оскільки виконавчі дії щодо вселення ОСОБА_2 відбулися у визначені постановою про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року строки.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, надав суду відзив в якому просив відмовити в задоволені скарги. Зокрема державний виконавець у відзиві зазначив, що боржник ОСОБА_1 . Згідно реєстру відправлення рекомендованих листів та відстеження поштових відправлень боржник постанову про відкриття виконавчого провадження отримав 04.02.2019 року, а тому не виконав рішення у визначений законом 10-денний строк.

Дослідивши матеріали скарги, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що матеріали скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області щодо примусового виконання виконавчого листа № 490/347/17 виданого 29.01.2019 року про вселення ОСОБА_2 у житловий будинок АДРЕСА_1 .

Судом досліджено постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області про накладення штрафу від 14.02.2019 року згідно якої на ОСОБА_1 було накладено штраф в розмірі 1700 грн. за умисне невиконання рішення суду.

Судом досліджено постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області про призначення спеціаліста від 19.02.2019 року для проведення виконавчих дій а саме: вселення ОСОБА_2 у житловий будинок АДРЕСА_1 .

Судом досліджено витяг з реєстру відправлення рекомендованих листів та відстеження поштових відправлень з якого вбачається, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2019 року скаржник ОСОБА_1 отримав 04.02.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача.

Відповідно до ч. 4 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 124 ЦПК України перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Таким чином, судом встановлено, що скаржник ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття провадження 04.02.2019 року. Враховуючи, що строк згідно ст. 273 ЦПК рахується починаючи з наступної дати, тобто в даному випадку з 05.02.2019 року, то останній день добровільного виконання рішення суду скаржником був 15.02.2019. А за такого, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця від 14.02.2019 року про накладення штрафу є передчасною та неправомірною.

Що стосується вимоги, щодо зобов`язання державного виконавця скасувати постанову про накладення штрафу від 14 лютого 2019 року, то суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги в даній частині скарги слід відмовити, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено можливості державного виконавця скасовувати постанови, які винесені ним самостійно. За такого суд з метою захисту прав та свобод скаржника в повный мірі вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову, оскільки така винесена неправомірно.

Керуючись ст.ст447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаїській області щодо винесення постанови про накладення штрафу від 14 лютого 2019 року у виконавчому провадженні № 5824063 - неправомірними, постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв про накладення штрафу від 14.02.2019р. - скасувати.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя