Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 498/1384/16-ц

провадження № 61-34077св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року у складі судді Ткачук О. Л. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Калараша А. А., Дрішлюка А. І.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У листопаді 2016 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», зараз акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 01 червня 2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір № ODH0RX08760074 у формі підписаної відповідачем анкети позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які разом складають договір та відповідно до умов якого відповідач отримав споживчий кредит фізичним особам у розмірі 3 298,90 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,01 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості, строком до 01 червня 2007 року.

Посилаючись на те, що відповідач умови кредитного договору не виконав, допустив утворення заборгованості, яка за період з 26 жовтня 2011 року по 26 жовтня 2016 рік складає 21 673,77 грн та яку АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач звернувся до суду поза межами позовної давності, про застування якої заявлено відповідачем у справі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

У жовтні 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року, ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли передчасно висновку про застосування до спірних правовідносин позовної давності.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 29 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Великомихайлівського районного суду Одеської області.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року матеріали цивільної справи передано до Верховного Суду.

Розпорядженням від 05 червня 2019 року № 593/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-34077св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 05 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві - Курило В. П.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оцінка обставин справи та мотиви, з яких виходить Верховний Суд:

АТ КБ «ПриватБанк» звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом в заяві на отримання кредиту.

Згідно з пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач порушив умови кредитного договору та допустив кредитну заборгованість. Проте, пред`являючи позов, позивач пропустив строк позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі,

є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Встановлено, що у червні 2006 року відповідач отримав кредит строком на 12 місяців. ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, строк договору закінчився, а останній платіж було внесено 04 червня 2007 року. З позовом до суду банк звернувся лише 16 листопада 2019 року, тому суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі (а. с. 33).

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15.

Доводи касаційної скарги про те, що згідно з пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам позовна давність визначена тривалістю у 5 років, безпідставні, оскільки банк не надав доказів, що саме ці Умови підписував відповідач, надаючи заяву позичальника, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 06 лютого 2019 року № 14-491цс18 (справа № 202/26885/13-ц).

Посилання касаційної скарги на постанову Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року № 6-249цс15 безпідставні, так як Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеному у цій постанові Верховного Суду України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 14-10цс18).

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року - без змін, тому що відсутні підстави для їх скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко