ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/416/17
провадження № 2/691/15/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду, та керуючись ст.41 Конституції України, ст.71, ст.150 ЖК України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 118, 119, 120 ЦПК України, просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

На обґрунтування зазначає, що є власницею 18/100 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок був придбаний у власність у 2012 році. Майже 5 років у будинку ніхто не проживав та не користувався житловим приміщенням. Влітку 2016 розпочала ремонтні роботи в будинку, зверталася до відповідних установ, організацій приводу перезаключення договорів та підключення мені електроенергії, підведення водопостачання, вивіз побутових відходів та ін. Нещодавно стало відомо, що у будинку, який належить їй на праві власності зареєстровані двоє осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , з якими особисто не знайома і ніяких родинних зв`язків не має. Відтоді, коли було придбано у власність 18/100 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто з 2012 р. по теперішній час відповідач фактично не проживає і не з`являється за місцем своєї реєстрації. Останнє відоме місце проживання відповідача це є АДРЕСА_2 . Неодноразово усно зверталась до ОСОБА_2 з проханням, щоб він добровільно виписався з будинку, що належить їй на праві власності, але відповідач жодних намірів знятися з реєстрації не вчиняє, навмисно ігнорує прохання і більше того усно заявив, що не збирається виписуватися взагалі. Факт не проживання відповідача за спірною адресою підтверджується довідкою депутата Городищенської міської ради Атаманенко О.С. від 28.03.2017 року. Через суд сподівається усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні житловим приміщенням шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

До судового засідання сторони не з`явилися.

Позивач клопотала про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач без повідомлення причин неприбуття, повідомлений належним чином, підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 310, та оголошенням на офіційному сайті Судової влади України. Клопотань / заяв, в тому числі про відкладення слухання справи чи розгляд за його відсутності на адресу суду не надходило.

ОСОБА_4 , представник відповідача, повідомив про розірвання договору про правову допомогу з відповідачем в односторонньому порядку, з 10.04.2019 року не являється представником відповідача ОСОБА_2 , та попередньо надав заперечення, вказавши, що позовні вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими, оскільки з наданих позивачем документів не встановлено, що вона являється власницею саме квартири АДРЕСА_1 ; незрозуміло, яким чином відповідач перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні її власністю і яке право чи інтерес позивача порушено; відповідач за життя попередньої власниці частки будинку ОСОБА_5 , ніяким чином не перешкоджав останній у користуванні чи розпорядженні її майном; довідка видана депутатом міської ради, не є належним доказом, тому просив відмовити повністю в задоволенні позову.

Вивчивши позовну заяву, врахувавши думку позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Власникові, за нормами ст.317 Цивільного кодексу України, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, ст. 319 ЦК України.

Гарантуючи захист прав власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

ОСОБА_1 , позивач у справі, є власником 18/100 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено Договором дарування № 277 від 10.02.2012 року, Витягом про державну реєстрацію прав № 33443519 від 13.03.2012 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 102197850 від 01.11.2017 року.

Рішенням виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області № 14 від 31.01.2018 року житловій квартирі в житловому будинку по АДРЕСА_1 часток якого належить ОСОБА_1 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , у зв`язку з поділом вказаного будинку на частки.

ОСОБА_2 , за даними листа міського голови Городищенської міської ради Черкаської області Мірошника В.П. № 535.02/18 від 21.06.2018 року, до міської ради заяви, звернення чи будь-якого іншої документації з приводу надання дозволу на приватизацію ним житлової площі по АДРЕСА_1 , не надавав, та відповідно жодних рішень міською радою з цього питання не приймалося.

Згідно відповіді від 22.02.2017 року, на запит завідувача Городищенського РС УДМС України в Черкаській області Шевченко Р.І. № 186 від 21.02.2017 року та довідки № 265.02/18 від 21.03.2019 року виданої міським Головою Городищенської міської ради Черкаської області, на запит позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.04.2006 року, але фактично не проживає на протязі п`яти років, так як приміщення не є придатним для проживання (довідка депутата Городищенської міської ради Атаманенко О.С. від 28.03.2017 року).

За нормами ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільно користуватись житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Якщо наймач житла переїхав на нове місце проживання, він втрачає право користування житлом, де раніше проживав (ст.167 ЖК України).

Відповідач є прописаний у спірному житлі, але не має будь-яких прав на це житло. Питання надання йому житла для проживання не стояло. Добровільно від виписки з цієї квартири ухиляється. Наявність прописки відповідача чинить перешкоди у користуванні і розпорядженні своїм житлом позивачу за своїм розсудом.

Оскільки, ОСОБА_2 , відповідач по справі, згідно наданих матеріалів не проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , більше п`яти років, то є таким, що втратив право на користування житловим будинком.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 16, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 8, 72 ЖК України, постановою пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», листом Верховного Суду України від 26.05.2001 року Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право), ст. ст. 2, 4, 5, 6, 7, 8, 10 - 13, 18, 76 - 81, 83, 89, 258 - 260, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення/отримання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця