ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6089/19 Справа № 203/2514/18 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Позов мотивований тим, що 17.05.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Рено н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобілем Форд н/з НОМЕР_2 , що належить позивачу та який внаслідок пригоди отримав механічні пошкодження.

У відповідності до ч.2 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водіями було складено спільне повідомлення (Європротокол) про дорожньо-транспортну пригоду.

Так, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЮНІВЕС» згідно полісу АМ/2092931 від 10.11.2017 року. Згідно замовленого позивачем висновку судової автотоварознавчої експертизи від 07.06.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Форд н/з НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, становить 45074 грн. 58 коп. Позивач через свого представника 18.05.2018 року направив страховику заяву про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП « ОСОБА_4 », що надавав послуги з ремонту пошкодженого транспортного засобу. Після чого, відповідачем було перераховано кошти в сумі 11106 грн. 81 коп. Таким чином розмір недоплаченого страхового відшкодування склав 33967 грн. 77 коп. З огляду на це, позивач просив суд стягнути з відповідача недоплачене страхове відшкодування в сумі 33967 грн. 77 коп., пеню за його несвоєчасну виплату в сумі 8762 грн. 55 коп., три відсотки річних в сумі 737 грн., інфляційні витрати в сумі 2297 грн. 98 коп., а всього стягнути 45765 грн. 30 коп. та понесені по справі судові витрати.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що заявлені позивачем позовні вимоги є необґрунтованими та не доведеними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що 17.05.2018 року в м.Дніпрі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Рено н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобілем Форд н/з НОМЕР_2 , що належить позивачу та який внаслідок пригоди отримав механічні пошкодження.

У відповідності до ч.2 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водіями було складено спільне повідомлення (Європротокол) про дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЮНІВЕС» згідно полісу АМ/2092931 від 10.11.2017 року.

Позивач через свого представника 18.05.2018 року направив страховику заяву про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП « ОСОБА_4 », що надавав послуги з ремонту пошкодженого транспортного засобу та на рахунок останнього відповідачем було перераховано кошти в сумі 11106 грн. 81 коп.

У відповідності до вказаних положень ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем протягом 10 днів з моменту дорожньо-транспортної пригоди на підставі укладеного договору із суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 було замовлено проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Форд н/з НОМЕР_2 .

Останнім за наслідками проведеного огляду пошкодженого транспортного засобу 23.06.2018 року складено звіт №567, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Форд н/з НОМЕР_2 , було визначено в розмірі 12106 грн. 81 коп.

Платіжним дорученням №27778 від 26.06.2018 року відповідачем за заявою представника позивача від 18.05.2018 року на рахунок СТО ФОП « ОСОБА_4 » було перераховано страхове відшкодування в розмірі 11106 грн. 81 коп. (з урахуванням встановленої франшизи в розмірі 1000 грн.), а платіжним дорученням №27777 від 26.06.2018 року на рахунок позивача також перераховано кошти в сумі 2250 грн. у рахунок відшкодування витрат з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З наданого відповідачем звіту №567 від 23.06.2018 року вбачається, що останній було складено за наслідками огляду суб`єктом оціночної діяльності транспортного засобу, свідченням чого є долучені до звіту протокол огляду та фотознімки транспортного засобу позивача, що оглядався.

Суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_6 має відповідні свідоцтво, сертифікат та кваліфікацію за напрямком оцінки майна, які долучені до звіту.

Крім того, встановлено, що позивач після звернення до Страховика, яке відбулося 18.05.2018 року, звернувся вже 24.05.2018 року до судового експерта Дроздова Ю. В . з питанням визначення матеріальної шкоди внаслідок вказаної вище ДТП.

Після чого 07.06.2018 року експертом Дроздовим Ю.В. було надано висновок, згідно якого було визначено матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля Ford реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 45074,58 грн.

З огляду на вказане суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем з дотриманням порядку та строків, передбачених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі оціненої у передбаченому законом порядку шкоди, а тому суд вважав заявлені вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування на підставі самостійно заявленого ним висновку автотоварознавчої експертизи від 07.06.2018 року судового експерта Дроздова Ю.В. , безпідставними та такими, що не грунтуються на положеннях ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п.п.34.2,34.3,34.4 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (п.36.2 ст.36 Закону).

Так, вирішуючи спір між сторонами з приводу розміру страхового відшкодування, суд врахував, що відповідно до положень ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, в разі не направлення страховиком протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а тому правильно прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги оцінку проведену експертом Дроздовим Ю.В., оскільки саме вона відповідає дійсним збиткам, тоді як, звіт про оцінку майна ФОП " ОСОБА_5 " № 567 від 23 червня 2018 року, який був складений на замовлення страхової компанії, є необґрунтованим, та сама оцінка проведена з порушенням вимог закону, а тому її не можна приймати до уваги, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки в матеріалах справи наявні належні докази проведення оцінки у відповідності до вимог закону саме страховиком.

Крім того, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко