Справа № 369/6951/19
Провадження №4-с/369/89/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

за участю секретаря Головатюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Києві скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», зацікавлені особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Саєнко Ольга Александрівна, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, боржник ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду із вказаною скаргою, в якій просив суд, постановити ухвалу про визнати незаконною бездіяльність начальника Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області, що виявилася у ігноруванні обов`язку доручити державному виконавцю зняти арешт з реалізованого майна - квартири АДРЕСА_1 . (Номер запису про обтяження: 5238905);

Зобов`язати Києво-Святошинський районний ВДВС ГТУЮ у Київській області, зняти арешт нерухомого майна, що складається з квартири АДРЕСА_1 , а саме: номер запису про обтяження: 5238905. Арешт нерухомого майна на підставі Постанови про арешт майна боржника № 818/7 від 11.12.2009 року, видавник - Києво - Святошинський районний ВДВС ГТУЮ у Київській обл. Дата державної реєстрації обтяження 23.12.2009 року.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 04 квітня 2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О., відповідно до ст. 61 Закону України «Про іпотеку» та на підставі Акта державного виконавця про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, затвердженого Начальником відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції від 13 лютого 2014 року, було видано Свідоцтво № 947 та зареєстровано право власності за Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» на нерухоме майно:

1. Квартира АДРЕСА_1 .

Згідно Інформаційної довідки № 152575930 від 14.01.2019 року встановлено, що на вказане нерухоме майно Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції () накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 818/7 від 11.12.2009 року. Номер запису про обтяження 5238905 від 23.12.2009 року.

04.02.2019 року Банком було направлено заяву до Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та Департаменту ДВС з вимогою зняти арешт у відповідності до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Заява була мотивована тим, що відповідно до п. 4.5.14. Інструкції від 02.04.2012 року після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після його передачі новому власнику. З даним положенням Інструкції кореспондує норма ст. 50 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до якої після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки майно придбане стягувачем в рамках ЗУ «Про виконавче провадження», з урахуванням вимог ЗУ «Про іпотеку» - припинення чинності арештів проданого майна було прямим обов`язком державного виконавця. А зважаючи на положення п. 4.5.14 Інструкції від 02.04.2012 року - арешти мали бути припинені державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після його передачі новому власнику.

10.03.2019 року було отримано відповідь від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якій зазначається, що Києво - Святошинський районний ВДВС ГТУЮ у Київській області не має можливості зняти арешт - запис про обтяження №5238905 із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у зв`язку з тим, що приватним нотаріусом Саєнко О.О. при здійсненні погашення арешту в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна залишено в стані реєстрації обтяження нерухомого майна, що на думку ВДВС є перешкодою для зняття арешту.

Відповідь від Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області до теперішнього часу не отримано.

АТ «Універсал Банк» було отримано лист Управління ДВС ГТУЮ у Київській обл. від 07.03.2019 року № 2774-2-18,757-2-1/02.2, яким Управління повідомляло Банк про те, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. при здійсненні погашення арешту залишено в стані реєстрації обтяження нерухомого майна, вилучення державним виконавцем запису про обтяження № 5238905 із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не є можливим.

АТ «Універсал Банк» було направлено лист до приватного нотаріуса Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. з вимогою внесення змін в стан реєстрації обтяження нерухомого майна в запис про обтяження № 5238905 із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, для можливості внесення державним виконавцем змін.

18.05.2019 року АТ «Універсал Банк» було отримано листа від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. в якій зазначено, що відповідно до порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 в редакції від 11.02.2014 року нотаріусом 04.04.2014 року було внесено відмітку про погашення запису в Єдиному реєстрі заборон щодо цього арешту.

У відповіді також було наголошено на тому, що на час видачі свідоцтва, як і на сьогоднішній день, відсутня технічна можливість зміни стану реєстрації обтяження в Єдиному реєстрі заборон, що діяв до 01 січня 2013 року. Згідно діючого законодавства Єдиний реєстр заборон є архівною складовою частини Державного реєстру прав.

АТ «Універсал Банк» дізналося про порушення свого права виходячи з відповіді на заяву від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. (яку отримано 18 травня 2019 року), з якої вбачалося порушення саме зі сторони Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області

Тому на підставі вищевказаного просив суд вимоги скарги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06. 2019 року скаргу АТ «Універсал банк» прийнято до провадження та призначено скаргу до судового розгляду.

В судове засідання представник Києво-Святошинського районного відділення державної виконавчої служби Київської області не з`явились. Про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд визнав за можливе розглянути скаргу за відсутності заінтересованих осіб на підставі документів, які містяться в справі.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Зацікавлені особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши скаргу та додані до неї документи, вважає необхідним задовольнити скаргу частково, виходячи з наступного.

Судом під час розгляду скарги встановлено, що в 04 квітня 2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О., відповідно до ст. 61 Закону України «Про іпотеку» та на підставі Акта державного виконавця про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, затвердженого Начальником відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції від 13 лютого 2014 року, було видано Свідоцтво № 947 та зареєстровано право власності за Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» на нерухоме майно:

Квартира АДРЕСА_1 .

Згідно Інформаційної довідки № 152575930 від 14.01.2019 року встановлено, що на вказане нерухоме майно Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції () накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 818/7 від 11.12.2009 року. Номер запису про обтяження 5238905 від 23.12.2009 року.

04.02.2019 року Банком було направлено заяву до Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та Департаменту ДВС з вимогою зняти арешт у відповідності до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Заява була мотивована тим, що відповідно до п. 4.5.14. Інструкції від 02.04.2012 року після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після його передачі новому власнику. З даним положенням Інструкції кореспондує норма ст. 50 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до якої після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки майно придбане стягувачем в рамках ЗУ «Про виконавче провадження», з урахуванням вимог ЗУ «Про іпотеку» - припинення чинності арештів проданого майна було прямим обов`язком державного виконавця. А зважаючи на положення п. 4.5.14 Інструкції від 02.04.2012 року - арешти мали бути припинені державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після його передачі новому власнику.

10.03.2019 року було отримано відповідь від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якій зазначається, що Києво - Святошинський районний ВДВС ГТУЮ у Київській області не має можливості зняти арешт - запис про обтяження №5238905 із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у зв`язку з тим, що приватним нотаріусом Саєнко О.О. при здійсненні погашення арешту в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна залишено в стані реєстрації обтяження нерухомого майна, що на думку ВДВС є перешкодою для зняття арешту.

Відповідь від Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області до теперішнього часу не отримано.

АТ «Універсал Банк» було отримано лист Управління ДВС ГТУЮ у Київській обл. від 07.03.2019 року № 2774-2-18,757-2-1/02.2, яким Управління повідомляло Банк про те, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. при здійсненні погашення арешту залишено в стані реєстрації обтяження нерухомого майна, вилучення державним виконавцем запису про обтяження № 5238905 із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не є можливим.

АТ «Універсал Банк» було направлено лист до приватного нотаріуса Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. з вимогою внесення змін в стан реєстрації обтяження нерухомого майна в запис про обтяження № 5238905 із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, для можливості внесення державним виконавцем змін.

18.05.2019 року АТ «Універсал Банк» було отримано листа від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. в якій зазначено, що відповідно до порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 в редакції від 11.02.2014 року нотаріусом 04.04.2014 року було внесено відмітку про погашення запису в Єдиному реєстрі заборон щодо цього арешту.

У відповіді також було наголошено на тому, що на час видачі свідоцтва, як і на сьогоднішній день, відсутня технічна можливість зміни стану реєстрації обтяження в Єдиному реєстрі заборон, що діяв до 01 січня 2013 року. Згідно діючого законодавства Єдиний реєстр заборон є архівною складовою частини Державного реєстру прав.

Скаржник вважає дії начальника Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області незаконними, такими, що порушують його права та інтереси.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постановою від 19.06.2015 року державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Київської області було закінчено виконавче провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України.

Беручи до уваги вищенаведене, з огляду на вимоги чинного законодавства України, суд має погодитися з доводами скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця при відмові зняти арешт з майна боржника.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе задовольнити скаргу в частині визнання незаконною бездіяльність начальника Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області, що виявилася у ігноруванні обов`язку доручити державному виконавцю зняти арешт з реалізованого майна - квартири АДРЕСА_1 . (Номер запису про обтяження: 5238905) на підставі постанови про арешт майна боржника, серія на номер 818/7 від 11.12. 2009 року, номер запису обтяження 5238905 від 23.12. 2009 року.

Разом з тим,вимога про зобов`язання зняти арешт з майна боржника не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем 19.06.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а тому, з огляду на те, що державний виконавець діє у межах спеціального Закону та виконання виконавчого документу, в цій частині скарга задоволенню не підлягає і підняте питання може бути вирішено шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258-260, 268, 450-452 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в:

Скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», зацікавлені особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Саєнко Ольга Александрівна, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, боржник ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність начальника Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області, що виявилася у ігноруванні обов`язку доручити державному виконавцю зняти арешт з реалізованого майна - квартири АДРЕСА_1 . (Номер запису про обтяження: 5238905);

В задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя М.Д. Медведський