Справа №359/5771/18
Провадження №2/359/517/2019
10 червня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Коробові О.П.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
за участю представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Лисогор Олег Анатолійович, про визнання права власності на частку в земельній ділянці,
1. Зміст доводів пред`явленого позову.
1.2. За час свого життя ОСОБА_4 не склала заповіт, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом були її батько ОСОБА_5 та її матір ОСОБА_6 . Однак ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини на користь його онука ОСОБА_1 , а ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . За час свого життя вона також не склала заповіт, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом були її чоловік ОСОБА_5 та її син ОСОБА_7 . Однак вони відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. ОСОБА_1 у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . У такий спосіб він набув право власності на спадкову 1/2 частку в земельній ділянці.
2. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.
2.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.
2.2. ОСОБА_3 та приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Лисогор О.А. жодного разу не з`явились у судові засіданні. Вони неодноразово у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд здійснив заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
3.1. 9 листопада 1999 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_3 . Після одруження вона обрала прізвище « ОСОБА_4 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 9 листопада 1999 року (а.с.27).
3.3. 2 листопада 2011 року ОСОБА_3 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №339000 (а.с.92).
3.4. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 6 квітня 2015 року (а.с.113) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був розірваний.
3.5. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19 січня 2018 року (а.с.25 зворот).
3.6. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються одночасно главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» СК України та книгою шостою «Спадкове право» ЦК України.
4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішення спору.
а. щодо права спільної сумісної власності на земельну ділянку.
4.1. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
4.2. Згідно з п.3 ч.1 ст.57 цього Кодексу особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
4.3. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18), у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 СК України. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її оспорює. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.
4.4. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
4.5. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
б. щодо права на спадкування частки в земельній ділянці.
4.6. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
4.7. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
4.8. Відповідно до ч.2 ст.1274 цього Кодексу спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
4.9. Згідно з ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
5.1. Встановлено, що спірна земельна ділянка була придбана в період часу, протягом якого ОСОБА_4 перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 . Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не подав жодного доказу на підтвердження того, що земельна ділянка була придбана ним за особисті грошові кошти. Навпаки, зі змісту п.2.6 договору купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.90) вбачається, що 23 грудня 2009 року ОСОБА_4 надала письмову згоду на придбання земельної ділянки у спільну сумісну власність подружжя.
5.3. З копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №51331950 від 22 березня 2018 року (а.с.29) вбачається, що за час свого життя ОСОБА_4 не склала заповіт, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом були її батько ОСОБА_5 та її матір ОСОБА_6 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 13 червня 1971 року та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 9 листопада 1999 року (а.с.27).
5.4. 22 березня 2018 року ОСОБА_5 подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.25). 24 березня 2018 року позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім того, з довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради №1-1/3047 від 7 березня 2018 року (а.с.27 зворот) вбачається, що на час відкриття спадщини ОСОБА_6 проживала разом з її дочкою ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 .
5.7. 3 квітня 2018 року ОСОБА_5 подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.118). В той же день ОСОБА_7 також подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь позивача (а.с.126). 3 квітня 2018 року ОСОБА_1 подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.132). У такий спосіб він у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 , та набув право власності на спадкову 1/4 частку в земельній ділянці.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Лисогор Олег Анатолійович, про визнання права власності на частку в земельній ділянці задовольнити.
Повний текст заочного рішення складений 20 червня 2019 року.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспіль-ського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець