Дата документу 15.07.2019
Справа № 334/7154/15-ц
Провадження № 2/334/43/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

15 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Ірклієнка Юрія Петровича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

31.10.2018 представник позивача звернувся до суду з заявою про залишення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 430,4 кв.м.. житловою площею 192,4 кв.м., зазначений в плані літерою «А-2» та наступні господарчі га побутові будівлі і споруди: в`їзд до гаражу - літера «Б», паркани -№№1,5,6,7,9 ворота -№2, хвіртки - №8, замощення - літера «1», площа земельної ділянки на якій розташований будинок складає 938 кв.м. що належить на праві власності ОСОБА_1 та передане ним в іпотеку згідно договору іпотеки №5047-1171 від 02.11.2007р. в межах суми боргу за Кредитним договором №5047-117К від 02.11.2007 р. станом на 31.07.2015 р. у розмірі 8 230 479,27 гривен (вісім мільйонів двісті тридцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривен 27 кой.), шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, що буде визначена у порядку виконавчого провадження - без розгляду. Ухвалою суду від 21.02.2019 позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою позивача залишені без розгляду.

В обґрунтування позову вказується, що 02.11.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 5047-117К, з цільовим призначенням - для ремонту житлового будинку, за умовами якого відповідач отримав кредитні ресурси у розмірі 1150000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,0 % річних та терміном повернення кредиту до 02.11.2014 року.

14.12.2011 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору від 02.11.2007 року щодо отримання кредитних ресурсів у розмірі 1149997,26 грн.

В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору 02.11.2007 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки № 5047-117І, відповідно до якого, останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 430,4 кв.м, житловою площею 192,4 кв.м , зазначений в плані літерою «А-2» та наступні господарські та побутові будівлі і споруди: в`їзд до гаражу - літера «Б», паркани - №№1,5,6,7,9 , ворота - №2, хвіртки - №8, замощення - літера «І», площа земельної ділянки на якій розташований будинок складає 938 кв.м.

Також в забезпечення належного виконання умов вищевказаного договору між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 5047-117П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань.

14.12.2011 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки №5047-117П від 02.11.2007.

Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі.

Відповідачі взяті на себе обов`язки щодо виконання умов кредитного договору та договору поруки належним чином не виконували, у зв`язку з чим станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 8230479,27 грн., яка складається з простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 1029997,26 грн., простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 818781,96 грн.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам - 6381700,05 грн.

У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вказана справа перебувала в провадженні судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісакова Д.О. Згідно розпорядження керівника апарата Ленінського районного суду м. Запоріжжя №89 від 01.11.2018 року, вказана справа Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана на розгляд судді Турбіній Т.Ф.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заперечення та відзив на позов суду не надали, про день і час слухання справи були повідомлені своєчасно, належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, за відсутністю відповідачів.

Суд, вивчивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

02.11.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 5047-117К, з цільовим призначенням - для ремонту житлового будинку, за умовами якого відповідач отримав кредитні ресурси у розмірі 1150000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,0 % річних та терміном повернення кредиту до 02.11.2014 року.

Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлена відповідальність позичальника щодо прострочення виконання договірних зобов`язань, відповідно до якого, за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів. Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% (один процент) від простроченої суми за кожний день прострочення.

14.12.2011 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору від 02.11.2007 року щодо отримання кредитних ресурсів у розмірі 1149997,26 грн.

В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору, 02.11.2007 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки № 5047-117І, відповідно до якого, останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 430,4 кв.м, житловою площею 192,4 кв.м, зазначений в плані літерою «А-2» та наступні господарські та побутові будівлі і споруди: в`їзд до гаражу - літера «Б», паркани - №№1,5,6,7,9 , ворота - №2, хвіртки - №8, замощення - літера «І», площа земельної ділянки на якій розташований будинок складає 938 кв.м.

Також в забезпечення належного виконання умов вищевказаного договору між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 5047-117П, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань.

14.12.2011 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки №5047-117П від 14.12.2011 року, згідно якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії №5047-11К від 02.11.2007 та за Додатковою угодою №1 від 14.12.2011 року.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 п. 2 договору поруки, Поручитель у випадку невиконання зобов`язань по Кредитному договору, відповідає перед Банком як солідарний відповідач у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів та підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, неустойки по основному боргу і процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до умов Договорів поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором Поручитель разом з Відповідачем солідарно відповідає перед Позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним Договором.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п.3.1. Договору поруки від 06.08.2007 року, у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором у зазначенні у договорі строки, поручитель зобов`язується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його кредитором (письмового або телетрансміссійного) про невиконання боржником прийнятих не себе зобов`язань, сплатити грошову суму, яку вимагає кредитор, шляхом її перерахування на рахунок кредитора будь-яким способом,вказаним кредитором.

Позивач вказує, що зобов`язання щодо надання коштів банком виконані, проте відповідачі взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору не виконала, у зв`язку з чим, станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 8230479,27 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 1029997,26 грн., простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 818781,96 грн.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам - 6381700,05 грн.

Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором № 5047-117К від 02.11.2007 року , які відповідачами не спростовані.

Враховуючи, що боржник неодноразово допускав порушення умов укладеного Кредитного договору в частині сплати процентів та суми кредиту, Банк, відповідно до п.3.4 Кредитного договору, звернувся до боржника і поручителя з вимогою дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованих відсотків та пені, що підтверджується долученими до позову копіями Листів-вимог від 14.08.2015 р. вих. №2918 та. №2919.

Вказані вимоги зі сторони відповідачів залишені без реагування,заборгованість не сплачується, у зв`язку з чим Банк звернувся з вказаним позовом до суду.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди», що кореспондується з положенням п.3.4 укладеного Кредитного договору, яким передбачений обов`язок позичальника достроково повернути кредитні ресурси, нараховані проценти та неустойку передбачену умовами Договору.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

ЦК України передбачає спеціальні засоби, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання. Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати саме по собі.

З огляду на вищевказане та враховуючи правові позиції Верховного Суду, висловлені у постанові від 24 жовтня 2018 року (справа № 317/3837/15-ц, провадження № 61-20144св18), суд приходить до висновку, що за своєю правовою природою акцесорним характером володіє неустойка, яка, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно із частиною першою, другою статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При зменшенні розміру неустойки суд не обмежений тільки розміром основної заборгованості, оскільки законодавчої заборони такого зменшення не встановлено. Таким чином, за наявності обставин, встановлених частиною третьою статті 551 ЦК України, суд за власним переконанням може зменшити розмір неустойки в розумних межах.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд, визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, звернув увагу на те, що пеня більше ніж у п`ять разів перевищує розмір основної заборгованості, а також враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що порушення боржниками умов договору призвело до настання негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язань, у зв`язку з чим розмір пені на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, суд вважає за можливе зменшити до розміру заборгованості по тілу кредиту та процентам у розмірі 1848779,22 грн.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.

На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевказане, та зважаючи на той факт, що на час розгляду справи відповідачі, які несуть солідарну відповідальність, порушили умови кредитного договору, мають невиконані перед позивачем зобов`язання за кредитним договором від 02.11.2007 року, суд дійшов висновку, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з них на користь Банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 3697558,44 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 1029997,26 грн., відсоткам за користування кредитом - 818781,96 грн., заборгованості по пені - 1848779,22 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1641,74 грн. (пропорційно задоволеним вимогам).

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 280-284 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Ірклієнка Юрія Петровича - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ вул. Січових стрільців,60, , накопичувальний рахунок НОМЕР_3 в Національному банку України) заборгованість за кредитним договором № 5047-117к від 02.11.2007 року в розмірі 3697558,44 грн. (три мільйони шістсот дев`яносто сім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім грн. 44 коп.), яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 1029997,26 грн., процентам за користування кредитом - 818781,96 грн., заборгованості по пені - 1848779,22 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ вул.. Січових стрільців,60, , накопичувальний рахунок НОМЕР_3 в Національному банку України) судовий збір у розмірі 820,87 грн. (вісімсот двадцять грн. 87 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ вул.. Січових стрільців,60, , накопичувальний рахунок НОМЕР_3 в Національному банку України) судовий збір у розмірі 820,87 грн. (вісімсот двадцять грн. 87 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.