Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 червня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., розглянувши цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова Компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 23.06.2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Є гроші» та відповідачем було укладено договір про надання позики, відповідно до якого, відповідач отримав позику у розмірі 3 000 гривень з терміном повернення 06.07.2018 року зі сплатою 730 відсотків річних.

ТОВ «Фінансова Компанія «Є гроші» свої зобов`язання виконало, проте, відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.10.2018 року має заборгованість у розмірі 12 640,33 грн, у тому числі: 2 822,70 грн заборгованості за позикою, 4 233,75 грн заборгованості за відсотками, 5 583,88 грн нарахованої пені.

В подальшому ТОВ «Фінансова Компанія «Є гроші» відступило право грошової вимоги позивачу на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2018 року відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання.

Відповідач на призначені судові засідання 04.03.2019 р. та 11.06.2019 р. не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, за таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова Компанія «Є гроші» та відповідачем 23.06.2018 року було укладено договір надання позики № -012825, відповідно до якого позикодавець зобов`язався надати відповідачу позику в розмірі 3 000 гривень на строк 14 днів під 730 відсотків річних (а.с. 13-19).

Позикодавець свої зобов`язання виконав, що підтверджується платіжним дорученням № 3174 від 23.06.2018 року (а.с. 25).

Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого на 01.10.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 12 640,33 грн, у тому числі: 2 822,70 грн заборгованості за позикою, 4 233,75 грн заборгованості за відсотками, 5 583,88 грн нарахованої пені, що підтверджується Розрахунком заборгованості за договором № -012825 (а.с. 21-24).

01.10.2018 року між позивачем та ТОВ «Фінансова Компанія «Є гроші» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1 (а.с. 10-11), відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Є гроші» відступило позивачу усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями боржників, у тому числі за грошовим зобов`язанням відповідача, що підтверджується Витягом з акту прийому-передачі прав вимоги згідно з договором факторінгу від 01.10.2018 року (а.с. 12).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Стаття 1049 ЦК України встановлює обов`язок позичальника повернути позику. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п. 2.1 договору № -012825 позикодавець надає позичальнику кошти у позику, а позичальник зобов`язується отримати та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і строк, визначений договором.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики або оплати процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3 % за кожен день прострочення.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо повернення позики, сплати процентів за користування позикою та сплати пені за порушення строків виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1 762 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 77, 81-82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» () заборгованість у розмірі 12 640 (дванадцять тисяч шістсот сорок) гривень 33 копійки;

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» () судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні;

Повне найменування сторін:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» (Код , адреса: 01021, м. Київ, вул. Мечникова, б. 16, офіс 11);

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 );

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва;

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення (або вручення) повного судового рішення;

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Гребенюк