Справа № 306/163/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 грудня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача : Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.,

з участю секретаря судових засідань Кучінки Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Свалявський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання батьківства, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2019 року, ухвалене суддею Жиганською Н.М.,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи Свалявського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання батьківства.

Позов мотивовано тим, що з 2003 року по 2007 року він та відповідачка проживали разом однією сім`єю, офіційно шлюб не реєстрували, від спільного проживання народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак за вказівкою матері ОСОБА_2 дитина була зареєстрована в органах РАЦС відповідно до ч.1 ст.135 СК України, батьком якої (зі слів матері) у свідоцтві про народження записано ОСОБА_6 .

Після народження дитини він постійно спілкувався з донькою, проводив з нею час, цікавився її життям, брав участь у навчанні та вихованні, надавав матеріальну допомогу.

Посилаючись на те, що він є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просив суд визнати його, ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_5 відомості про батька ОСОБА_6 та внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 .

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2019 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Неліпино, Свалявського району, Закарпатської області.

Вирішено внести наступні зміни, відповідно до даного рішення, до актового запису № 53 від 23 листопада 2006 року про народження ОСОБА_5 , складеного виконкомом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області:

виключити з актового запису № 53 від 23.111.2006 року про народження ОСОБА_5 відомості про ОСОБА_6 , як батька дитини;

-зазначити батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , просила скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити. Вказувала на те, що відповідач ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому розпорядженням голови Свалявської РДА №116 від 08.05.2018 її опікуном призначено ОСОБА_7 (дідуся малолітньої). Зазначала, що малолітня ОСОБА_5 з народження проживає разом із нею ОСОБА_4 (бабусею) та ОСОБА_7 (дідусем), перебуває на їх утриманні, вони піклуються про неї, забезпечують її всім необхідним для навчання та розвитку. Після народження ОСОБА_5 , позивач не визнавав своє батьківство, заперечував таке, не брав участі у вихованні та утриманні дитини. Вказувала, що її бабусю та дідуся ОСОБА_7 не було залучено до участі в справі як осіб, на права та обов`язки яких впливає рішення суду. Окрім цього, зазначену справу, в порушення вимог п.1.ч.4 ст.274 ЦПК України, було розглянуто не у загальному провадженні, а у спрощеному, що є підставою для скасування рішення суду. Також вказувала і на те, що відповідно до ч.2 ст.129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Однак позивачем зазначений позов подано з пропуском річного строку позовної давності, що згідно з ч.4 ст.264 ЦПК України є підставою для відмови у позові.

Також зазначала, що позивачем пред`явлено позов до ОСОБА_2 , яка позбавлена батьківських прав, а тому визнання нею позову не має юридичного значення. При цьому, судом не було залучено бабусю і дідуся дитини до участі в справі, як осіб, з якими проживає ОСОБА_5 , орган опіки і піклування Свалявської РДА, виконавчий комітет Неліпинської сільської ради, та не було враховано думки дитини при вирішенні питання, що стосується її життя.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 просила суд задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржуване рішення суду.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, який відповідачка визнала.

Однак з даним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Позивач ОСОБА_1 із зазначеним позовом звернувся до відповідача ОСОБА_2 , яка рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.03.2018, що набрало законної сили, позбавлена батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з висновком Служби у справах дітей Свалявської райдержадміністрації №358/01-17 від 03.05.2018, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштована на виховання в сім`ю ОСОБА_6 .

Розпорядженням Голови Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області №108 від 03.05.2018 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини позбавленої батьківських прав.

Згідно з розпорядженням Голови Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області №116 від 08.05.2018, опікуном малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено ОСОБА_7 , та визначено місце проживання дитини за адресою опікуна ОСОБА_7 .

Частиною першою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.2 ст.51 ЦПК України).

Відповідно до закріпленого в ст.13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства та за змістом ст.51 ЦПК України залучення судом до участі у справі особи як співвідповідача можливе лише як результат вирішення судом клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або ж залучення в якості співвідповідача особи, яка має відповідати за позовом.

Однак, розглядаючи дану справу місцевий суд не виконав вимоги ст.13 ЦПК України, не вирішив питання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача опікуна ОСОБА_7 за правилами ст.51 ЦПК України та не попередив позивача про наслідки не вчинення даної процесуальної дії.

Апеляційний суд, відповідно до основних принципів цивільного процесу та наданих чинним ЦПК України повноважень, не має права залучати співвідповідачів на стадії апеляційного провадження.

Встановивши, що позов пред`явлено не до всіх осіб, які повинні відповідати за позовом, тому зважаючи на вказані порушення норм процесуального права, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.3 ст.376 ЦПК, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, як пред`явленого не до всіх осіб, які повинні відповідати за позовом, що не позбавляє права позивача на звернення до суду із самостійним позовом до всіх осіб, які мають відповідати за таким позовом.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Свалявський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про визнання батьківства, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: