1Справа № 335/7338/19 2/335/2156/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря: Жечевої А.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначав, що між сторонами укладено договір на правове обслуговування, який не виконується відповідачем, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 187104,83, яка складається з суми заборгованості за договором №12/01/2004 від 12.01.2004 року у розмірі 87000, 00 гривень, а також 3% річних у розмірі 7830,00 грн., інфляційні витрати 29145,00 грн., 63129,83 грн. експлуатаційних витрат, які просив стягнути у судовому порядку з відповідача.

Ухвалою від 31.07.2019 року відкрито спрощене провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» про стягнення заборгованості.

У судовому засіданні позивач позов підтримав і просить його задовільнити на підставах зазначених у позовній заяві.

У судове засідання відповідач не з`явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву в якій зазначив, що визнає заявлені позовні вимоги у повному обсязі і у зв`язку із перебуванням у відрядженні просить розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали заяви учасників справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12.01.2004 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» укладено договір №12/01/2004 року, за яким ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання по здійсненню юридичної практики від імені та в інтересах ТОВ «ЮК «ВасилисК» за оплату відповідно до умов, викладених у договорі.

Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків за договором сума заборгованості за договором становить 87000 грн., які станом на 29.08.2019 року так і не були сплачені позивачу. 3% річних за користування грошовими коштами становлять 7830,00 грн., інфляційні витрати 29145,00 грн., 63129,83 грн. експлуатаційні витрати, які відповідачем також не повернуті позивачу.

Відповідач позов визнав у повному обсязі, не заперечує розрахунку заборгованості і зазначивши у письмовій заяві, що на рахунку підприємства відсутні грошові кошти.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач взяв на себе зобов`язання, але не виконав його, суд, враховуючи вимоги ст.ст.509 та 526 ЦК України, згідно з якими зобов`язання має виконуватись належним чином, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, суд, при вирішенні спору по суті, враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він визнаний сторонами по справі і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що було перевірено у ході судових засідань, що відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України оскільки позивач від сплати судового збору при поданні позову був звільнений, на користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1871,04 грн.

Керуючись ст. ст. 2,4,5,81,89,141,206,261,263-265,268,273 ЦПК України ,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» на користь ОСОБА_1 у відшкодування заборгованості 187104,83 гривень (сто вісімдесят сім тисяч сто чотири гривні 83 копійки), яка складається з суми заборгованості за договором №12/01/2004 від 12.01.2004 року у розмірі 87000,00 гривень, 3% річних у розмірі 7830,00 грн., інфляційні витрати 29145,00 грн., 63129,83 грн. експлуатаційних витрат.

Стягнути з ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» на користь держави судовий збір у розмірі 1871,04 (одна тисяча вісімсот сімдесят одна) 04 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Повні відомості про сторін згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , 1956 року народження, ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ВасилисК», місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, 3 .

Повне рішення складено 29 серпня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова