П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2019 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Бакуменко А.В., в місті Краматорську Донецької області, (повне судове рішення складено 3 квітня 2019 року), в справі номер 234/11232/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання майна спільним майном та його розподіл,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання майна спільним майном та його розподіл, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з осені 2003 року вона проживала з відповідачем однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_1 . 9 квітня 2010 року вони уклали шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час сумісного проживання сторонами проведено перебудову та переобладнання будинку АДРЕСА_1 , що належав особисто ОСОБА_2 . Крім того, ними придбано майно, а саме: плазмовий телевізор «LG», діагоналлю 40 дюймів, телевізор Samsung, діагоналлю 32 дюйми, холодильник з нижньою камерою Samsung RL46R, мотоцикл BMW R1200GS, 2008 року випуску, мотоцикл BMW K1200RS/LT, 2001 року випуску, автомобіль Mersedes-Benz Vito, 1999 року випуску, автомобіль Ford Transit, 1995 року випуску, та ГАЗ 33076, 1992 року випуску.

На сьогоднішній час їх шлюб розпався.

З урахування уточнень позивач просила суд встановити факт спільного проживання однією сім?єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без укладення шлюбу з 1 січня 2004 року по 9 квітня 2010 року. Визнати спільним сумісним майном вартість поліпшень здійснених в домобудівні АДРЕСА_1 , телевізор Samsung, діагоналлю 32 дюйми, холодильник з нижньою камерою Samsung RL46R, плазмовий телевізор «LG», діагоналлю 40 дюймів, автомобілі та мотоцикли.

Поділити майно, що є спільною власністю, виділивши відповідачеві ? ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 з ? частиною земельної ділянки, загальною площею 0,0510 га, автомобіль Ford Transit, 1995 року випуску та ГАЗ 33076, 1992 року випуску, мотоцикл BMW K1200RS/LT, 2001 року випуску, позивачу - ? ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 з ? частиною земельної ділянки, загальною площею 0,0510 га, мотоцикл BMW R1200GS, 2008 року випуску, автомобіль Mersedes-Benz Vito, 1999 року випуску, телевізор Samsung, діагоналлю 32 дюйми, холодильник з нижньою камерою Samsung RL46R.

Стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію в розмірі 418430,50 грн., що становить ? частки поліпшень здійснених в домобудівні АДРЕСА_1 .

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання майна спільним майном та його розподіл - задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю без укладення шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 01 січня 2004 року по 09 квітня 2010 року.

Визнано сумісним майном: вартість поліпшень здійснених в домобудівлі АДРЕСА_1 , плазмовий телевізор «LG», діагоналлю 40 дюймів, телевізор Samsung, діагоналлю 32 дюйми, холодильник з нижньою камерою Samsung RL46R, мотоцикл BMW R1200GS, 2008 року випуску, мотоцикл BMW K1200RS/LT, 2001 року випуску, автомобіль Mersedes-Benz Vito, 1999 року випуску, автомобіль Ford Transit, 1995 року випуску та ГАЗ 33076, 1992 року випуску.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: ? частку поліпшень, здійснених в домобудівлі АДРЕСА_1 , в сумі 418430,50 грн.; холодильник з нижньою камерою Samsung RL46R; телевізор Samsung, діагоналлю 32 дюйми; мотоцикл BMW R1200GS, 2008 року випуску; автомобіль Mersedes-Benz vito, 1999 року випуску.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на наступне майно: мотоцикл BMW K1200RS/LT, 2001 року випуску; автомобіль Ford Transit, 1995 року випуску; ГАЗ 33076, 1992 року випуску; плазмовий телевізор «LG», діагоналлю 40 дюймів.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти: 418430,50 грн. - компенсація ? частки поліпшень, здійснених в домобудівлі АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій спросив апеляційний суд ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм процесуального права. Судом неповно з`ясовано обставини справи, висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають обставинам справи.

Звертає увагу, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, шлюб з якою розірвано 21 квітня 2009 року.

Факт придбання спірного майна або його поліпшення вже існуючого майна і факт спільного проживання без реєстрації шлюбу без визначення ступеня участі ОСОБА_1 в придбанні, поліпшенні майна не є підставою для визнання за нею права власності на його половину.

Крім того вказує, що холодильник Samsung RL46R знаходиться у позивача, телевізора Samsung взагалі не було, а інший телевізор згорів, про що відомо позивачу.

Зазначив, що під час шлюбу з позивачкою ОСОБА_1 подружжям отримано кредитні кошти, через що мають непогашену заборгованість по виконавчим листам, що унеможливлює поділ майна, яке є під арештом.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу

не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги

підтримав, просив її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу відповідача не визнала, просила відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 9 квітня 2010 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5, том 1).

Згідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 11 березня 1998 року ОСОБА_2 придбано будинок АДРЕСА_1 (а.с. 4, том 1).

Відповідно до Держаного акту на право власності на земельну ділянку від 25.05.2005 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0510 га у межах згідно з планом, яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 10, том 1).

З довідки регіонального сервісного центра МВС України в Донецькій області від 14.06.2017 року вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровані транспортні засоби: мотоцикл BMW R1200GS, придбаний 27.07.2010 року, ГАЗ 33076, придбаний 03.07.2009 року, мотоцикл BMW K1200LT, придбаний 19.01.2005 року, Mersedes-Bens Vito, придбаний 11.12.2004 року, Ford Transit, придбаний 21.02.2004 року (а.с. 15, 157, том 1).

Відповідно до акту від 26.06.2017 року ОСОБА_1 мешкала в будинку АДРЕСА_1 з 2003 року разом з чоловіком ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 (а.с. 16, том 1).

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №266-7 від 23 березня 2018 року вартість усіх будівельних та ремонтних робіт переобладнання, перебудови або реконструкції за період з 2003 року у будинку АДРЕСА_1 становить 836861,00 грн. без ПДВ (а.с. 52-96, том 1).

З рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 січня 2004 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, рішення набрало законної сили 16.02.2004 року (а.с. 21, том 2).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, з 1 січня 2004 року по 9

квітня 2010 року погодитися не можна, оскільки такий висновок не відповідає закону.

Правовідносини з приводу встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільним майном та його розподіл регулюються Сімейним Кодексам України

Частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Частинами 1 та 2 статті 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України у разі якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Частина 2 статті 74 СК України передбачає, що на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у п. 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими

коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Судом встановлено, що 9 квітня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований шлюб.

Відповідно до акту від 26.06.2017 року ОСОБА_1 мешкала в будинку АДРЕСА_1 з 2003 року разом з чоловіком ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3

За договором купівлі-продажу жилого будинку від 11 березня 1998 року ОСОБА_2 належить будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №266-7 від 23 березня 2018 року вартість усіх будівельних та ремонтних робіт переобладнання, перебудови або реконструкції за період з 2003 року у будинку АДРЕСА_1 становить 836861,00 грн. без ПДВ.

За ОСОБА_2 зареєстровані транспортні засоби: мотоцикл BMW R1200GS, придбаний 27.07.2010 року, ГАЗ 33076, придбаний 03.07.2009 року, мотоцикл BMW K1200LT, придбаний 19.01.2005 року, Mersedes-Bens Vito, придбаний 11.12.2004 року та Ford Transit, придбаний 21.02.2004 року.

З гарантійного талона та видаткової накладної вбачається, що сторони придбали плазмовий телевізор LCD LG та холодильник з нижньою камерою Samsung RL46R (а.с. 194-196, том 1).

З наданих належних та допустимих письмових доказів, висновку експертизи та враховуючи показання свідків, допитаних у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову щодо визнання майна спільним майном та його розподіл.

Тому доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду та неповного з`ясування обставини справи в цій частині є необґрунтованими, оскільки відповідач ОСОБА_2 не спростував належними та допустимими доказами висновки суду першої інстанції.

Довід апеляційної скарги щодо розподілу арештованого майна, є також безпідставним, оскільки з нерухомого майна, що підлягає розподілу, а саме: поліпшень у житловому будинку АДРЕСА_1 , арешт відповідно до повідомлення Донецького регіонального відділення акціонерного банку «Київська Русь» мав бути знятий у зв`язку з припиненням кредитного договору, на який посилається відповідач ОСОБА_2 (а.с. 60-62, том 2).

Інша заборгованість за виконавчими листами, на яку посилається відповідач ОСОБА_2 , не є предметом спору та не стосується нерухомого майна, що підлягає розподілу (а.с. 26, 27, том 2).

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що довід апеляційної скарги щодо перебування відповідача в шлюбі до лютого 2004 року з іншою жінкою, який стосується встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заслуговує на увагу.

Визначаючи період сумісного проживання сторін як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року по 9 квітня 2010 року, суд першої інстанції не врахував, що умовою для визнання факту сумісного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без шлюбу є не перебування їх в будь-якому іншому шлюбі.

Відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 січня 2004

року шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, рішення набрало законної сили 16.02.2004 року.

Згідно з частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду.

Отже, оскільки відповідач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з іншою жінкою, шлюб з нею розірваний судом 15 січня 2004 року, а рішення суду набрало законної сили 16 лютого 2004 року, тому суд першої інстанції помилково встановив факт сумісного проживання сторін з 1 січня 2004 року по 09 квітня 2010 року.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні з встановленням факту сумісного проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, саме з 16 лютого 2004 року по 09 квітня 2010 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2019 року в частині встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу - змінити.

Встановити факт сумісного проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 16 лютого 2004 року по 09 квітня 2010 року.

Іншій частині рішення Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 27 серпня 2019 року.

Суддя: