Справа № 462/3025/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 серпня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Аврамишиної Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - Комунальний заклад Львівської обласної ради «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, звернулася у суд з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо їх малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнення з кожного з відповідачів аліментів на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі 813 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що мати малолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 покинула новонароджену доньку в пологовому будинку. Малолітня ОСОБА_1 тимчасово влаштована у Будинок дитини № 1 м.Львова для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки, де і на сьогодні перебуває. За період перебування дитини у вказаному закладі батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не беруть жодної участі у вихованні, не утримують матеріально, не цікавляться станом її здоров`я та розвитку. Таким чином, відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, просить позов задовольнити.

Представник позивача подала заяву, в якій просить розглядати справи за її відсутності за наявними у справі доказами, що є його правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, наслідки неявки.

За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа - Комунальний заклад Львівської обласної ради «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки» будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не направив у судове засідання свого представника, при цьому подав заяву про розгляд справи за відсутності такого (заява в матеріалах справи).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, орган опіки і піклування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.51). При цьому, записи про батька дитини вчинено на підставі ст.133 СК України, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №5 від 07.11.2008 року (а.с.54).

Згідно повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Пологовий клінічний будинок №1 м. Львова» №758 від 19.10.2018 року, ОСОБА_2 була доставлена бригадою швидкої медичної допомоги в КНП «ПКБ №1 м. Львова», де у неї ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14.10 год. народилася дівчинка (а.с.62), що підтверджується медичною довідкою №6 від 19.10.2018 року (а.с.68).

Як видно з акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 17.10.2018 року, ОСОБА_2 залишила доньку в Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий клінічний будинок №1 м. Львова» (а.с.63-64).

Відповідно до акту про передачу від 19.10.2018 року малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4 , влаштовано у Будинок дитини №1, на підставі листа відділу «Служби у справах дітей» Личаківського району, де і на сьогодні дитина перебуває.(а.с.66).

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 07.12.2018р. №515 /а.с.70/, влаштовано на тимчасове проживання та виховання в Будинок №1 м. Львова для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до листа Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області №14399/38/01-2018 (а.с.56) вбачається, що ОСОБА_2 не відмовляється від своєї новонародженої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку залишила у пологовому будинку, однак на даний час не має можливості забрати її через відсутність належних житлово-побутових умов на її утримання, про що надала письмові пояснення від 19.12.2018 року (а.с.57).

Згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2018 року відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбалено батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.71-77).

Як видно з листа КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» №149 від 04.04.2019 року, з 19.10.2018 року по 04.04.2019 року малолітню ОСОБА_1 ніхто із родичів не відвідував і не цікавилися станом її здоров`я та долею ні в усній, ні в письмовій формі (а.с.80).

Із змісту висновку Органу опіки і піклування Личаківської райадміністрації Львівської міської ради №4-2608-950 від 06.05.2019 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.48-50).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідачів займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів аліментів в розмірі 813 грн., що згідно ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, то суд приходить до переконання що така вимога підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.166 СК України особа позбавлення батьківських права, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При розгляді позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно вимог ч.1 ст.184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із роз`яснень, даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не працюють і не надають коштів на утримання своєї малолітньої доньки, яка з жовтня 2018 року перебуває в Будинку дитини №1, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2018 року позбавлені батьківських прав відносно трьох дітей.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 внаслідок свідомої поведінки та нехтування покладених на них, як батьків, обов`язків, ухиляються від їх виконання, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , підставні, а відтак ОСОБА_3 та ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 та стягувати з кожного із відповідачів на утримання ОСОБА_1 по 813 грн. аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а судом задоволені позовні вимоги майнового і немайнового характеру, з відповідачів підлягає стягненню по 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 268, 280, 282ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати із ОСОБА_2 на користь Комунального закладу Львівської обласної ради «Будинок дитини №1для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» () аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 813 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 11.05.2019 року.

Стягувати із ОСОБА_3 на користь Комунального закладу Львівської обласної ради «Будинок дитини №1для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» () аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 813 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 11.05.2019 року.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь держави по 768 грн. 40 коп. судового збору з кожного.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем, третьою особою в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду, відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - через Залізничний районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, , місцезнаходження - м.Львів, вул.К.Левицького, 67.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Третя особа: Комунальний заклад Львівської обласної ради «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки», , місцезнаходження - м.Львів, вул.Комарниця, 2 «а».

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю.Колодяжний