Справа № 219/3124/19
Провадження № 2/219/1507/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

21.08.2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №219/3124/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до якого просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.08.2008 року №372 за розпорядженням голови районної державної адміністрації Л.П. Кукуруза та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Артемівське бюро технічної інвентаризації» №19876497 від 13.08.2008 року. Зазначає, що відповідач за вищезазначеною адресою з січня 2018 року не проживає, у зв`язку з чим позивач вимушений нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг та перешкоджає оформити житлову субсидію, що негативно впливає на його майновий стан та розпорядженням йому належним майном.

Позивач у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просить позов задовольнити у повному обсязі. Судові витрати залишити за позивачем.

Відповідачі в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.08.2008 року №372 за розпорядженням голови районної державної адміністрації Л.П. Кукуруза та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Артемівське бюро технічної інвентаризації» №19876497 від 13.08.2008 року, власником будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .

Актом від 21.03.2019 року, виданим Званівською сільською радою, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 та за вказаною адресою з січня 2018 року не проживає.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.ч.1, 2 ст.405 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.7, 12, 13, 76, 263, 264, 265, 272 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Н.М.Погрібна