Справа № 191/4710/19
Провадження № 2-з/191/30/19
У Х В А Л А

28 грудня 2019 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Твердохліб А.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2019 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка одночасно подана з пред`явленням ним позову до ОСОБА_2 про набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва.

В заяві позивач зазначив, що предметом спору є нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 , який належить відповідачу ОСОБА_2 разом із іншою фізичною особою на праві спільної сумісної власності, тому є підстави вважати, що відповідачем ОСОБА_2 може бути відчужено майно третім особам, що в свою чергу утрудним чи зробить неможливим виконання рішення суду у справі. Посилаючись на ст.ст. 149, 150 ЦПК України, просить суд накласти арешт на майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 .

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва, не відкрито.

Відповідно до ч.6 ст. 187 ЦПК України Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 28.12.2019 року направлено запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Дніпропетровській області для з`ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суддя прийшов до висновку про те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено наявність достатніх підстав для забезпечення позову, співмірності обраного виду забезпечення позову порівняно із заявленою вимогою, суду не наданого жодного доказу в підтвердження того, що невжиття заходів по забезпеченню позову про накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом позову, ускладнить чи зробить неможливим в подальшому виконання рішення суду, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, тому суддя вважає за необхідне в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: А. В. Твердохліб