Справа № 500/6082/19
Провадження № 2/500/2951/19
У х в а л а

22 серпня 2019 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Арнаут Ольги Вікторівни про визнання заповіту не дійсним, встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Арнаут О.В. про визнання заповіту не дійсним, встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно за законом.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Разом з цим, у ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1921,00 грн.

Таким чином, оскільки позивачем заявлені позовні вимоги майнового характеру про визнання права власності на спадкове майно, та немайнового характеру про визнання заповіту не дійсним, встановлення факту проживання однією сім`єю, йому необхідно сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605,00 грн.), та за позовні вимоги щодо вимог немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.), що разом складає 1536, 80 грн., та надати до суду квитанцію про сплату судового збору (оригінал),

Оскільки позивачем вже сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., то йому необхідно доплатити суму у розмірі 768,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також, у зв`язку з тим, що відсутні підстави для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху в порядку ч.1 ст.185 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити позивачці, що в випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута їй.

Керуючись ч.4 ст.177, ч.1 ст.185, ст.260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Арнаут Ольги Вікторівни про визнання заповіту не дійсним, встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно за законом залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали надати позивачу та роз`яснити, що в випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П.Пащенко