КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Київ

Справа №752/18817/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/12859/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва ухваленого під головуванням судді Чередніченко Н.П. 10 липня 2019 року у м. Києві, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» про усунення перешкод в користуванні квартирою,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою, в якому просила суд зобов`язати ОСОБА_1 вжити заходів щодо повернення самовільно перепланованого приміщення - квартири АДРЕСА_1 у попередній стан, шляхом приведення вхідної групи квартири №522 та загального коридору до попереднього стану.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлової квартири

АДРЕСА_2. Власником квартири №522 , відповідачем у справі, проведено перепланування, а саме змінено місце розташування вхідних дверей до квартири шляхом їх переміщення в бік вхідних дверей до квартири позивача.

В результаті таких дій відповідача ускладнено вхід та вихід з квартири позивача, що на переконання останньої, порушує її права як власника квартири, оскільки перешкоджає вільному користуванню власністю.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» про усунення перешкод в користуванні квартирою - задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 вжити заходів щодо приведення вхідної групи квартири АДРЕСА_1 до попереднього проектного стану.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині приведення вхідної групи квартири АДРЕСА_1 до попереднього проектного стану, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача привести загальний коридор до попереднього проектного стану, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що відповідачем допущено облаштування тамбору в коридорі загального користування, чим обмежено доступ до квартири позивача.

Не погодилась із вищезазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , її представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та суперечить судовій практиці національних судів. Вказує на те, що судом першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного рішення, взято до уваги докази, які не підтверджують порушення прав, свобод чи інтересів позивача, в той час як докази, які спростовують доводи позивача були проігноровані. Викладене свідчить про порушення судом оцінки доказів та незаконне їх відхилення, без жодних мотивів, які мають значення для справи. Зазначає, що суд, не встановивши всі обставини справи, дійшов до висновку, що вхідна група дверей підлягає приведенню до попереднього проектного стану, з урахуванням того, що не встановлено, яким саме є цей попередній стан.

Також представником відповідача заявлений орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в рамках розгляду даної справи в розмірі 50000,00 грн, докази чого будуть надані суду пізніше.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а також стягнути з позивача на користь відповідача всі понесені нею витрати на розгляд справи (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу).

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача не погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що вони не відповідають дійсності.

На підставі викладеного вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ґрунтується на засадах верховенства права, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Олійник О.С. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив про її задоволення.

Представник позивача - адвокат Муравйов О.В. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа ТОВ «Ліко-Житлосервіс» свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини нявки суду не повідомили, правом на надання відзиву на апеляційну скаргу на скористались.

В судовому засіданні апеляційного суду були розглянуті клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Олійника О.С. про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, в задоволенні якого було відмовлено з огляду на порушення визначеного процесуальним законом порядку заявлення такого доказу та відсутністю виняткових випадків неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Також судом відмовлено у завдоволенні клопотання представника відповідача адвоката Олійника О.С. про зупинення провадження у справі до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Херсонської області, предметом якої є оскарження дій щодо видання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність ОСОБА_3 , з огляду на те, що ці справи мають різні предмети спору і не є взаємопов`язаними настільки, що унеможливлює здійснення розгляду даної справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (т. 1 а.с.108, 109).

Відповідач ОСОБА_1 згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником квартири АДРЕСА_1 з 23 серпня 2015 року (т.2 а.с.141-142).

В листі ТОВ «Ліко-Житлосервіс» від 20 травня 2016 року адресованого відповідачу вказується про те, що не забороняється перепланування квартири, за виключенням втручання в несучі та огороджувальні конструкції (т.1 а.с.42,111,140).

З довідки ФОП ОСОБА_4 № 20 від 20 травня 2016 року вбачається, що загальна площа квартири відповідача була збільшена за рахунок демонтажу стіну без порушення несучих конструкцій (т.1 а.с.43,112,141).

Позивач ОСОБА_2 зверталась із скаргою до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві в якій просила провести позапланову перевірку об`єкта будівництва житловий будинок по АДРЕСА_1 , а саме квартири №522 з питань самовільного перепланування - перенесення дверного прорізу (т. 1 а.с. 19-21 т.2 а.с.8-16).

За результатами звернення, щодо перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності на АДРЕСА_1 , Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві повідомив, що станом на 19 серпня 2015 року не видавав дозволу та не реєстрував інших документів дозвільного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих або будівельних робіт за вказаною вище адресою. Під час виїзду на місце посадової особи Департаменту, суб`єкт містобудування під час виїзду на об`єкті був відсутній, провести перевірку не видалось можливим (т. 1 а.с.18).

З Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 у справі № 826/3353/16 вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 липня 2018 року було визнана протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо невжиття заходів по проведенню позапланової перевірки об`єкта будівництва, квартири, з питань самовільного перепланування - перенесення дверного прорізу, що ускладнює доступ до квартири позивача та зобов`язано відповідача провести перевірку даного об`єкту. Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції і залишив рішення суду без змін. В мотивувальній частині вказаного судового рішення апеляційний суд вказав на те, що не приймає висновок експерта, як такий що є передчасним, оскільки предметом спору в даній справі є неправомірність дій відповідача щодо не проведення перевірки. Матеріали справи містять копію вказаного судового рішення зроблену з Єдиного державного реєстру судових рішень, проте сторонами визнано, що вказана справа була за позовом ОСОБА_2 , і стосується квартир позивача і відповідача (т.3 а.с.28-36).

Також ОСОБА_2 неодноразово зверталась зі скаргами до експлуатуючої організації - ТОВ «Ліко-Житлосервіс», в якій повідомляла, що власник та /або користувач квартири АДРЕСА_1 здійснив перепланування квартири, а саме - змінив місце розташування вхідних дверей до квартири, пересунувши дверний проріз приблизно на 1,5 метра в бік вхідних дверей до квартири №523 , чим ускладнив вхід та вихід з вказаної квартири (т. 1 а.с.95-99,168-170).

За результатами розгляду зазначених скарг, ТОВ «Ліко-Житлосервіс» 16 листопада 2015 року за вих. №469 складено припис-попередження ОСОБА_1 з вимогою пред`явити проектно-дозвільну документацію на перепланування квартири та облаштування тамбуру. У разі відсутності відповідних документів, привести вхідну групу квартири АДРЕСА_1 та загальний коридор до попереднього проектного стану (т. 1 а.с.6,167).

Крім того, листом від 16 листопада 2015 року вих. №464 ОСОБА_2 повідомлено про направлення власнику квартири № 522 припису - попередження, а також зазначено, що у разі невиконання мешканцями квартири №522 вимог припису, ТОВ «Ліко-Житлосервіс» буде звертатися до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва з проханням перевірити даний об`єкт та вжити міри реагування, передбачені законодавством. Дозволу на перенесення вхідних дверей та облаштування тамбуру власникам квартири АДРЕСА_1 TOB « Ліко-Житлосервіс » не надавало (т. 1 а.с.7,166).

Також ОСОБА_2 зверталась із скаргою до Голосіївського районного управління ДСНС України в м. Києві, за результатами розгляду якої було проведено позапланову перевірку, в рапорті інспектора вказано про непідтвердженість інформації та відповідність поверхневого плану житлового будинку проекту (т.1 а.с.209-220).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у м. Києві, за участю третіх осіб - Голосіївського районного управління Головного управління ДСНС України у м. Києві, ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії (справа № 826/3355/16). В мотивувальній частині даного судового рішення вказано на те, що у даному випадку не мала місце саме бездіяльність, оскільки Голосіївським РУГУ ДСНС України в м. Києві проведена позапланова перевірка з виходом на місце розташування об`єкту. Та обставина, що позивач не погоджується з результатом вже проведеної перевірки, не кваліфікує зазначені дії суб`єкта владних повноважень як «бездіяльність» (т.2 а.с.43-49). Вказане судове рішення набрало законної сили після його перегляду Житомирським апеляційним адміністративним судом, який постановою від 18 квітня 2018 року залишив його без змін (т.2 а.с.119-129).

Матеріали справи містять копії двох технічних паспортів на квартиру відповідача, виготовлених до і після здійсненого перепланування квартири.

Так технічний паспорт на квартиру № 522 виданий 08 грудня 2014 року на ТОВ «Територіальне міжгосподарче об`єднання «Лік-Холдінг» містить схему квартири, за якою вхідний прохід в квартиру знаходиться приблизно посередині передпокою. Загальна площа квартири становить 44,8 кв.м. (т.2 а.с.62-64,143-145).

З копії технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 08 грудня 2014 року, який наданий ТОВ «Територіальне міжгосподарче об`єднання «Ліко-Холдінг» на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва про забезпечення доказів, судом встановлено, що вхідний дверний проріз розташований приблизно посередині передпокою. Загальна площа квартири становить 44,17 кв.м. (т. 2 а.с.59).

Технічний паспорт на квартиру №523 , виготовлений ФОП ОСОБА_4 20 травня 2016 року на замовлення ОСОБА_1 містить схему квартиру, за якою вхідний прохід в квартиру знаходиться біля стіни між передпокоєм та кімнатою. Загальна площа квартири становить 46,4 кв.м. (т.1 а.с.44-50,113-117,142-146 т.2 а.с.146-157).

Згідно з висновком судового експерта ОСОБА_5 №15/01-2018 від 15 січня 2018 року, складеного за результатами експертного будівельно-технічного дослідження за замовленням позивача, місце розташування дверного отвору до квартири АДРЕСА_1 не відповідає місцю розташування такого отвору, визначеному в проектній документації. Наявне на день огляду розташування дверного отвору до квартири АДРЕСА_1 , є наслідком перепланування у вказаній квартирі. Наявне на день огляду місце розташування дверного прорізу до квартири АДРЕСА_1 , з врахуванням напрямку відкриття дверей, на момент проведення дослідження є порушенням п.2.23 Правил пожежної безпеки України та п. 3.7.14 Правил утримання житлових будинків через звуження шляху евакуації та блокування вхідних дверей розташованої поруч квартири № 523 в разі повного відкриття вхідних дверей в квартиру № 522 .

В описовій частині висновку експертом вказано на те, що у випадку розташування вхідного дверного прорізу до квартири №522 так, як зазначено в технічному паспорті на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок АДРЕСА_1 , відстань від торцевої стіни загальнобудинкового коридору до правого (якщо дивитися з боку цього коридору) краю дверного прорізу в квартиру №522 мала б становити 110-120 см. Під час дослідження, експертом зроблено висновок, що внаслідок перепланування вхідний проріз, очевидно, було зміщено на 65 см. вправо від попереднього розташування.

Крім того, експертом за допомогою програмного засобу для креслення в масштабі було змодельоване взаємне розташування дверних прорізів в квартиру №522 та сусідню квартиру №523 в разі одночасного відкриття цих дверей. Як наслідок встановлено, що в разі одночасного відкриття цих дверей наявна зона перетинання, як наслідок, відкриття дверей до квартири №522 звужує вихід з квартири №523 на 13,7 см. А оскільки обидві двері з правим розташуванням петель, повністю відкриті двері в квартиру №522 повністю блокуватимуть відкриття дверей в квартиру №523 (т.2 а.с.80-92).

У Звіті про технічне обстеження, складеного провідним будівельним експертом ОСОБА_7., на замовлення відповідача, завдання, яке було поставлене перед експертом, полягало у проведенні технічного обстеження дверного прорізу квартири №522 на предмет отримання об`єктивних даних щодо дотримання вимог пожежної безпеки на шляху евакуації з квартири до поверхового коридору в частині розташування та напрямку відкриття дверей. Експерт дійшов висновку про відсутність порушень Правил пожежної безпеки в України (т.2 а.с.130-140).

За Експертною оцінкою про проведення обстеження технічного стану та експлуатаційної придатності конструкцій квартири АДРЕСА_1 , проведеною експертом ОСОБА_6 та затвердженою 21 лютого 2017 року ТОВ «Інженерно-технічний центр «Будівельна експертиза» встановлено, що технічний стан приміщень квартири № 522 відповідає вимогам надійності і можливості їх безпечної експлуатації; роботи з перепланування приміщень квартири виконано згідно з вимогами діючих будівельних норм; у зв`язку з відсутністю зауважень рекомендації не надаються (т.1 а.с.118-120,147-157).

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

В силу ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

За змістом ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З наведених обставин справи вбачається, що сторони у справі є власниками квартир, що знаходяться поруч. Матеріалами справи підтверджується здійснення перепланування в квартирі відповідача, зокрема, здійснення перенесення дверного проходу до квартири відповідача в сторону квартири позивача. Так, в технічному паспорті на квартиру №523 , виготовленому ФОП ОСОБА_4 20 травня 2016 року, вхідний дверний проріз зміщений в бік житлової кімнати, у той час як у технічному паспорті від 08 грудня 2014 року на цю квартиру та поверховому плані на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок АДРЕСА_1 вхідний дверний проріз розташований посередині передпокою квартири №522 . При цьому слід зазначити, що висновки суду з цього приводу ґрунтуються перш за все на аналізі наявної технічної документації, також судом враховано висновок експерта ОСОБА_5, яким здійснений огляд спірного об`єкту та вимірювання положення дверного проходу, який мав становити 110-120 см від кута та встановлено його зміщення на 65 см вправо. Сторонами в судовому засіданні апеляційного суду визнано, що наведені даним експертом фотознімки відповідають об`єкту, що є предметом спору. Доказів на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять. Надані стороною відповідача Звіт про технічне обстеження та Експерта оцінка не містять даних щодо цього питання. А отже обставини перенесення дверного проходу до квартири №522 , є доведеними та обґрунтовано встановленими судом першої інстанції.

Враховуючи, що відповідач є первинним власником квартири після забудовника, що саме відповідачем був замовлений новий технічний паспорт після перепланування, судом критично оцінюються твердження представника висловлені в апеляційному суді про відсутність доведеного факту здійснення перепланування дверного проходу саме відповідачем. До того ж сама позиція сторони відповідача є суперечливою так як на стадії розгляду справи судом першої інстанції ними доводились обставини щодо відсутності необхідності одержання дозволів на здійснене перепланування квартири та відсутність порушень правил пожежної безпеки, а на стадії апеляційного розгляду ними крім зазначеного, стверджується про недоведеність дій відповідача щодо здійсненого перепланування, що є взаємовиключним. Відповідач, як власник квартири, несе відповідальність за перепланування квартири, так як в силу ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Проте, відповідальність настає у випадку наявності порушення прав, свобод та інтересів інших осіб.

Вирішуючи вказане питання, а саме наявність порушеного права позивача суд виходить з того, що здійснене відповідачем переміщення дверного проходу до власної квартири обмежує відкриття дверей до квартири позивача. Ця обставина фактично не оспорюється сторонами у справі, зокрема, стороною відповідача вказується на те, що ними встановлений обмежувач для двері задля унеможливлення перетинання дверей. Разом з цим, на схемі змодельованій експертом ОСОБА_5 вбачається, і ним встановлено, що в разі одночасного відкриття цих дверей наявна зона перетинання, як наслідок, відкриття дверей до квартири №522 звужує вихід з квартири №523 на 13,7 см. А оскільки обидві двері з правим розташуванням петель, повністю відкриті двері в квартиру №522 повністю блокуватимуть відкриття дверей в квартиру №523 .

У Висновку експерта ОСОБА_5 вказано на порушення правил пожежної безпеки. Натомість за даними Голосіївського районного управління ДСНС України в м. Києва таких обставин не встановлено. Не встановлено таких даних і експертом ОСОБА_7., яким складений Звіт про технічне обстеження. В описовій частині висновку даним експертом зазначено про те, що напрямок відчинення дверей для квартир у житлових будинках не нормується.

Звіт про технічне обстеження містить виключно загальні дані щодо внутрішнього перепланування квартири відповідача, в ньому відсутній аналіз здійсненого перепланування дверного проходу і його вплив на здійснення доступу до квартири позивача. А тому вказаний звіт не є таким, що стосується обставин, які є предметом спору.

Таким чином, обставини щодо порушення правил пожежної безпеки внаслідок здійсненого відповідачем перепланування не можна вважати достеменно встановленими. Однак і суд першої інстанції не вважав ці обставини встановленими. Разом з тим, наявність самого по собі обмеження відкриття дверей до квартири позивача, внаслідок здійсненого відповідачем переміщення дверного проходу до власної квартири,є таким, що створює позивачеві перешкоди у доступі до власної квартири, і вільного користування нею.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Враховуючи наведені обставини, а саме доведення факту здійснення перепланування шляхом перенесення дверного проходу до квартири відповідача, що призвело до виникнення зони перетинання з дверима до квартири позивача, чим створюються перешкоди до вільного доступу до неї, вимоги останньої про усунення перешкод у користуванні квартирою є законними і обґрунтованими. А отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність даних позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про відсутність визначення стану до якого слід привести

вхідну групу квартири АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в рішенні суду чітко визначено, що це має бути проектний стан, тобто за технічною документацією, що була здійснена до перепланування квартири відповідачем.

В апеляційній скарзі стороною відповідача наголошується на безпідставному прийнятті до уваги суду висновку експерта ОСОБА_5, та як він зроблений на замовлення позивача без наявності договору, містить певні недоліки щодо оформлення та поданий з пропуском процесуальних строків.

Так, у самому висновку експерта вказано на те, його складено за заявою ОСОБА_2 , тобто на її замовлення, що свідчить про наявність договірних зобов`язань. А отже твердження сторони відповідача про відсутність договору слід визнати безпідставним. Наявність певних недоліків в оформленні не спростовує висновки експерта, а відповідність наведеної ним фото фіксації об`єкту спору підтверджена сторонами у справі. Крім того, даним експертом були надані пояснення в суді першої інстанції. Пропуск процесуального строку на подачу доказів дійсно має місце, разом з тим судом додержаний баланс і рівність прав учасників зі строни відповідача також прийнято ряд доказів після першого судового засідання. Разом з тим, процесуальний закон зобов`язує суд повно і всебічно зясувати всі обставини справи, колегія суддів враховує те, що висновки суду ґрунтується не тільки на даному висновку експерта, судом здійснений аналіз всієї наявної в матеріалах справи документації та пояснень всіх учасників справи. Тому вказані доводи апеляційної скарги відхиляються апеляційним судом.

Твердження представника відповідача про розгляд справи в суді першої інстанції суддею, що підлягала відводу є безпідставними, оскільки всі подані ним заяви про відвід вирішувались в порядку встановленому процесуальним законом, іншим суддею і не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, доводи викладені у апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують. А тому колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі не вбачається.

Рішення суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача привести загальний коридор до попереднього проектного стану, сторонами у справі не оспорюється, порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права апеляційний суд не вбачає. А тому відсутні підстави для перегляду рішення суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, понесені відповідачем судові витрати компенсації, в силу ст. 141 ЦПК України, не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 26 грудня 2019 року.