У Х В А Л А

8 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 631/1982/16-ц

Провадження № 14-422зц19

Велика Палата Верховного Суду у складі

судді-доповідача Гудими Д. А.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася із заявою ОСОБА_1 (далі - заявник) про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року (далі - заява про перегляд) у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивачка) до заявника про поділ майна подружжя за касаційною скаргою позивачки на постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 квітня 2018 року і

в с т а н о в и л а:

у листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (далі - квартира).

31 січня 2018 року Нововодолазький районний суд Харківської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив.

13 квітня 2018 року Апеляційний суд Харківської області прийняв постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове, яким вимоги позивачки задовольнив частково: визнав за нею право власності на 1/6 частину квартири та визнав за заявником право власності на 5/6 частин квартири.

У травні 2018 року позивачка подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 квітня 2018 рокута залишити в силі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 31 січня 2018 року.

17 квітня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову, якою касаційну скаргу позивачки задовольнив: скасував постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 квітня 2018 року, а рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 31 січня 2018 року залишив в силі.

25 липня 2019 року заявник подав до Великої Палати Верховного Суду заяву про перегляд (надійшла 29 липня 2019 року за вх. № 678/0/255-19). Просить відкрити провадження за цією заявою, скасувати постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року та рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 31 січня 2018 року і залишити в силі постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 квітня 2018 року. Заявник звертає увагу на те, що висновки касаційного суду у його справі суперечать висновкам Верховного Суду України, висловленим у постановах від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2641цс15, від 7 грудня 2016 року у справі № 6-1568цс16 і деяких інших. Вказує, що саме рішення апеляційного суду у його справі є законним та обґрунтованим.

Заявник вважає, що перегляд справи Великою Палатою Верховного Суду необхідний для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, а також для підтвердження законності постанови Апеляційного суду Харківської області від 13 квітня 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. А згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною третьою статті 419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

З моменту набрання чинності ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» процесуальний закон не передбачає інституту перегляду Верховним Судом судових рішень після їх перегляду у касаційному порядку, як це було визначено у главі 3 розділу V ЦПК України у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року.

Із заявою про перегляд заявник звернувся після набрання чинності ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII, відповідно до якого можливий перегляд судових рішень, якими закінчений розгляд справи, що набрали законної сили, лише за виключними або нововиявленими обставинами (стаття 423 ЦПК України).

З огляду на вказане у Великої Палати Верховного Суду відсутні повноваження для розгляду зазначеної заяви, а тому в її прийнятті необхідно відмовити і з доданими до неї матеріалами повернути заявнику.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» ЄСПЛ вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» («Zand v. Austria», заява № 7360/76) Європейська комісія з прав людини висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Sokurenko and Strygun v. Ukraine», заяви № 29458/04 та № 29465/04,§ 24).

За відсутності повноважень для розгляду заяви про перегляд постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду не є у справі заявника судом, встановленим законом.

Згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70). «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 16 червня 2001 року, заява № 28249/95, § 53).

Застосовані державою обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» («Ashingdane v. The United Kingdom») від 28 травня 1985 року, заява № 8225/78, § 57; рішення у справі «Файєд проти Сполученого Королівства» («Fayed v. The United Kingdom») від 21 вересня 1980 року, заява № 17101/90, § 65).

Відмова у прийнятті до розгляду заяви про перегляд не може свідчити про порушення права заявника на доступ до суду, оскільки касаційну скаргу позивачки розглянув у встановленому законом порядку Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Встановлене ЦПК України обмеження було передбачуваним для заявника, тим більше, що у резолютивній частині оскарженого рішення Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що його постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Окрім того, згідно з практикою ЄСПЛ правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Світлана Науменко проти України» («Svetlana Naumenko v. Ukraine») від 9 листопада 2004 року, заява № 41984/98, § 53).

Звернення із заявою про перегляд постанови касаційного суду, яку в силу прямої вказівки закону не можна оскаржити, ставить під сумнів гарантований пунктом 1 статті 6 Конвенції принцип остаточності судового рішення (res judicata).

Керуючись статтями 6, 19 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 квітня 2018 року.

2. Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року та додані до неї матеріали повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкВ. С. Князєв
Т. О. АнцуповаЛ. М. Лобойко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. В. БританчукВ. В. Пророк
Ю. Л. ВласовЛ. І. Рогач
М. І. ГрицівО. М. Ситнік
В. І. ДанішевськаО. С. Ткачук
Ж. М. ЄленінаВ. Ю. Уркевич
О. Р. КібенкоО. Г. Яновська