ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/380/19 Справа № 205/1956/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
18 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Лаченкової О.В.
суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.
при секретарі - Кошара О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
заяву адвоката Сердюкова Юрія Олександровича ОСОБА_1 Павла ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення
по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року скасовано і направлено справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.
25 вересня 2019 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_5 про розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
За роз`ясненнями п.20 постанови Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов передбачених ст. 220 ЦПК України (нова редакція ст. 270 ЦПК України); воно не може змінити суті основного рішення або містити в особі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво ОСОБА_4 під час розгляду апеляційної скарги по справі №205/1956/19 у Дніпровському апеляційному суді здійснюється адвокатом Лискою П.О.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами 3,4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
05 липня 2016 року між ОСОБА_4 та адвокатом Лискою П.О. було укладено договір про надання правових послуг №25/16.
25 березня 2019 року між ОСОБА_4 та адвокатом Лискою П.О. було укладено Додаткову угоду до договору про надання правових послуг №25/16, у відповідності до змісту якого, гонорар адвоката за комплекс дій у межах розгляду судової справи за дійсною позовною заявою визначається у погодинній оплаті та складає 850,00 за одну годину праці адвоката (а.с. 163 т.2).
Також, п. 2 Додаткової угоди до договору про надання правових послуг №25/16 встановлено, що клієнт оплачує додатково фактичні витрати передоплатою, якщо сума витрат складає більше 1000,00 грн., або на підставі звіту, якщо сума витрат складає менше 1000,00 грн.
З акту здачі-приймання до договору про надання правових послуг №25/16 від 05.07.2016 року вбачається, що адвокатом затрачено часу на професійну правничу допомогу ОСОБА_4 у зв`язку із розглядом апеляційної скарги ФОП ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2019 року про відмову у відкритті провадження у справі №205/1956/19 у Дніпровському апеляційному суді 10,5год., що становить 10,5год х 850 грн/год = 8925,00 грн. (т. 2 а.с. 164).
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №1-1809 від 18.09.2019 року, ОСОБА_4 було сплачено 8925,00 грн. (т.2 а.с. 166).
Також, з наданих заявником документів вбачається, що адвокатом Лискою П.О. було понесені поштові витрати (надсилання учасникам справи та до суду відзиву на апеляційну скаргу) у розмірі 67,68 грн. та транспортні витрати (у зв`язку із відрядженням до міста Дніпро) у розмірі 704,12 грн.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №2-1809 від 18.09.2019 року, ОСОБА_4 було сплачено 771,80 грн. (т.2 а.с. 168).
Положеннями ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Так як, представником відповідача ОСОБА_5 надано детальний опис робіт, виконаних адвокатом, часу витраченого на виконання цих робіт (надання послуг); детальний опис витрат, понесених адвокатом для виконання цих робіт (надання послуг) та надано розрахунок вартості складових наданих відповідних послуг (робіт), то відповідно до ст. ст.133, 141 ЦПК України, з фізичної-особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 необхідно стягнути витрати понесені ОСОБА_4 у зв`язку із розглядом апеляційної скарги ФОП ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2019 року про відмову у відкритті провадження у справі №205/1956/19 у Дніпровському апеляційному суді у розмірі 9696,80 грн., які складаються з: витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8925,00 грн. та фактичних витрат, що пов`язані з виконанням комплексу дій за виконану роботу по Договору про надання правових послуг №25/16 від 05.07.2016 року у розмірі 771,80 грн.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року, в якій зазначено, що наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне заяву адвоката Сердюкова Юрія Олександровича Лиски Павла Олександровича про ухвалення додаткового рішення про ухвалення додаткового рішення задовольнити та ухвалити додаткове судове рішення в цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8925,00 грн.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 фактичні витрати, що пов`язані з виконанням комплексу дій за виконану роботу по договору про надання правових послуг №25/16 від 05.07.2016 року в загальній сумі 771,80 грн.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, колегія суддів, -
Заяву адвоката Сердюкова Юрія Олександровича ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалити додаткове судове рішення в цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 925,00 грн.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 фактичні витрати, що пов`язані з виконанням комплексу дій за виконану роботу по договору про надання правових послуг №25/16 від 05.07.2016 року в загальній сумі 771,80 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий суддя О.В.Лаченкова
Судді О.П.Варенко
В.С.Городнича м. Дніпро