Ухвала

27 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 209/575/14

провадження № 61-15629ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Криничанська районна державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції України в Дніпропетровській області, про визнання права власності на частину спільного сумісного майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Криничанська районна державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: Криничанська районна державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», про визнання об`єкту нерухомого майна - домоволодіння, спільним сумісним майном подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 задоволено. Позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з Ѕ частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв. м, житловою площею 29,7 кв. м, який складається із приміщень: 1-1 - площею 2,8 кв. м, 1-2 - площею 3,7 кв. м, 1-3 - площею 7,7 кв. м, 1-4 - площею 5,7 кв. м, 1-5 - площею 6,0 кв. м, 1-6 - площею 18,0 кв. м, 1-7 - площею 14,2 кв. м, а також господарських будівель та споруд: гараж В-1, літня кухня Б-1, вбиральня Г-1, ворота № 6, огорожа № 8, огорожа № 11, водопровід № 10, зливна яма № 5, тротуар ІІ, частина тротуару І, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , за кожним окремо право власності в порядку спадкування за законом по 1/10 частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з Ѕ частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв. м, житловою площею 29,7 кв. м, який складається із приміщень: 1-1 - площею 2,8 кв. м, 1-2 - площею 3,7 кв. м, 1-3 - площею 7,7 кв. м, 1-4 - площею 5,7 кв. м, 1-5 - площею 6,0 кв. м, 1-6 - площею 18,0 кв. м, 1-7 - площею 14,2 кв. м, а також господарських будівель та споруд: гараж В-1, літня кухня Б-1, вбиральня Г-1, ворота № 6, огорожа № 8, огорожа № 11, водопровід № 10, зливна яма № 5, тротуар ІІ, частина тротуару І, Ѕ частка якого на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В частині первісних позовних вимог щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_2 , що складається з Ѕ частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв. м, житловою площею 29,7 кв. м відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 вересня 2018 року доповнено резолютивну частину вступної та резолютивної частини рішення і резолютивну частину повного тексту рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року, а саме викладено абзац 6 резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

«В частині первісних позовних вимог щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_2 , що складається з Ѕ частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв. м, житловою площею 29,7 кв. м, а також в частині первісних позовних вимог щодо зобов`язання ОКП «Дніпродзержинське БТІ» та Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції відмінити реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок № АДРЕСА_2 відмовлено».

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року залишено без змін.

15 серпня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направила касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов, відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 .

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У частині другій статті 390 ЦПК України зазначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої зазначеної статті ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень текст оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року надіслано судом до Реєстру - 12 червня 2019 року, зареєстровано - 13 червня 2019 року та оприлюднено - 18 червня 2019 року.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилався на те, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано 16 липня 2019 року.

Проте наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки заявник не надано доказів на підтвердження того, що постанову суду апеляційної інстанції отримано 16 липня 2019 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявнику необхідно надати відповідні докази на підтвердження поважності таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору в неповному розмірі (3 300,31 грн).

У зв`язку з наведеним заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Первісний позов ОСОБА_1 , пред`явлений у лютому 2014 року, містить одну вимоги немайнового характеру (зобов`язання відмінити реєстрацію права власності) та дві вимоги майнового характеру (визнання за позивачем права власності на Ѕ частини садибного (індивідуального) житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частини вказаного будинку, в розмірі 1/10 частини кожному, що у грошовому еквіваленті складає 13 056,20 грн кожному).

За звітом про незалежну експертну оцінку, проведеним Криничанським колективним підприємством «УКС» Дніпропетровської області, ринкова вартість земельних поліпшень, у тому числі садибного (індивідуального) житлового будинку, загальною площею 58,9 кв. м, житловою площею 29,7 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , становить 130 562,00 грн.

За подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент пред`явлення позову).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент пред`явлення позову) за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата з 01 січня 2014 року визначено у розмірі 1 218,00 грн.

За позовними вимогами немайнового характерупри поданні касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 487,20 грн (1 280,00 грн Х 0,2 Х 200 %).

За позовними вимогами майнового характерупри поданні касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 611,24 грн (130 562,00 грн Х 1 % Х 200 %).

Отже за первісний позов, при поданні касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 098,44 грн (487,20 грн + 2 611,24 грн).

Зустрічний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , пред`явлений у січні 2018 року, містить одну вимогу майнового характеру (визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частини вказаного будинку, в розмірі 1/10 частини кожному).

За змістом підпункту 2 пункту 1 частини першої другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент пред`явлення позову, у разі подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року визначено в розмірі 1 762,00 грн.

За зустрічну позовну вимогу майнового характеру, враховуючи, що ціна позову менше ніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при поданні касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 409,60 грн (1 762,00 грн Х 0,4 Х 200 %).

Позов ОСОБА_5 , пред`явлений у листопаді 2017 року, містить дві вимоги майнового характеру (визнання за ОСОБА_5 права власності на Ѕ частини зазначеного будинку; визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частини вказаного будинку, в розмірі 1/10 частини кожному).

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року визначено у розмірі 1 600,00 грн.

За позовну вимогу майнового характеру, при поданні касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 611,24 грн (130 562,00 грн Х 1 % Х 200 %).

З огляду на положення наведених норм законів, враховуючи, що заявник оскаржує судові рішення повністю, при поданні касаційної скарги заявнику необхідно загалом сплатити судовий збір у розмірі 7 119,28 грн (3 098,44 грн + 1 409,60 грн + 2 611,24 грн).

Враховуючи сплачений заявником судовий збір у розмірі 3 300,31 грн, заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 3 818,97 грн (7 119,28 грн - 3 300,31 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З огляду на викладене касаційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Криничанська районна державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції України в Дніпропетровській області, про визнання права власності на частину спільного сумісного майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Криничанська районна державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: Криничанська районна державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», про визнання об`єкту нерухомого майна - домоволодіння, спільним сумісним майном подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжязалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько