Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.19 р.

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

за участю

секретаря судового засідання Васильєвої В.М.,

представника відповідача Шуваєвої Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області в особі Лисичанського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області про визнання актів дійсними, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив Визнати акт про нещасний випадок на виробництві №83 по формі Н-1 від 30 листопада 1987 р., затверджений головним інженером підприємства та акт №81 про нещасний випадок на виробництві по формі Н-1 від 10 листопада 1992 р., затверджений головним інженером підприємства, дійсними.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що під час роботи на шахті «Привольнянська» в м. Привілля Луганської області 30 листопада 1987 р. позивач був травмований на виробництві внаслідок нещасного випадку.

Про нещасний випадок на виробництві був складений акт №83 по формі Н-1 від 30 листопада 1987 р., затверджений головним інженером підприємства.

Внаслідок нещасного випадку позивач отримав травму: «Закрытая черепно-мозговая травма, ушиб головного мозга, ушибленная рана головы».

Внаслідок нещасного випадку на виробництві позивач був звільнений від роботи з 01.12.1987 р. до 24.12.1987 р.

10 листопада 1992 р. позивач був травмований на виробництві внаслідок нещасного випадку на шахті «Привольнянська».

Про нещасний випадок на виробництві був складений акт №81 по формі Н-1 від 10 листопада 1992 р., затверджений головним інженером підприємства.

Внаслідок нещасного випадку позивач отримав травму: «Закрытый перелом лівого бедра в с/з сл. смещением».

Внаслідок нещасного випадку на виробництві позивач був звільнений від роботи з 10.11.1992 р. до 25.02.1993 р.

15.06.2019 р. позивачу видано направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК) для повторного огляду та встановлення ступеню втрати працездатності.

Для підготовки документів для МСЕК для встановлення ступеню втрати працездатності, призначення та виплати страхових виплат необхідно надати акт про нещасний випадок на виробництві, підписаний керівником підприємства і скріплений печаткою.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», огляд потерпілого… проводиться МСЕК за умови подання акту про нещасний випадок на виробництві… за встановленими формами…

Позивач надав відповідачу заяву про видачу направлення на МСЕК для визначення ступеню втрати працездатності на підставі акту №83 по формі Н-1 від 30.11.1987 р., затверджений головним інженером підприємства та акту №81 по формі Н-1 від 10.11.1992 р., затверджений головним інженером підприємства, але 03.07.2019 р. отримав відповідь відповідача про те, що надані акти за формою Н-1 складені з порушенням, а саме:

1.Акт №83 від 01.12.1987 р. складений в порушення вимог Постанови Президії ВЦРПС від 13.08.1982 р. №11-6 «Про затвердження положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві».

2.Акт №81 від 13.11.1992 р. відсутня кодіровка, в п. 14 відсутня розшифровка підпису начальника цеху.

На підставі викладеного відповідач не може видати позивачу направлення на МСЕК та прийняти вказаний документ для подальшої роботи.

Згідно ст.13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», підставою для виплат є акт розслідування нещасного випадку за встановленою формою.

Суд вважає, що складання акту №81 на незатвердженому законодавством бланку за умови дотримання вимог законодавства до змісту акту; дописка у назві цеху у п.9 акту №81 та відсутність кодування і прізвища начальника цеху у п.14 в акті №83 є несуттєвими порушеннями, які не впливають на юридичну значимість акту, а тому відмова у його прийнятті є необґрунтованою.

Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області в особі Лисичанського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області, яке знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. ім. В.Сосюри, буд. 347 про визнання актів дійснимизадовольнити.

Визнати акт про нещасний випадок на виробництві №83 по формі Н-1 від 30 листопада 1987 р., затверджений головним інженером підприємства та акт №81 про нещасний випадок на виробництві по формі Н-1 від 10 листопада 1992 р., затверджений головним інженером підприємства, дійсними.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту 11 грудня 2019 р..

Суддя: