Справа № 158/2896/19
Провадження № 2/0158/860/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2019 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Корецької В.В.
за участю секретаря Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня села Озеро Ківерцівського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 заступник директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня села Озеро, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня села Озеро Ківерцівського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 заступник директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня села Озеро, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.10.2019 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін по справі.
11.11.2019 року від представника відповідача ЗОШ І-ІІІ ступеня с. Озеро Ківерцівського району Волинської області до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що останню допущено до виконання роботи та виплачено усі матеріальні виплати, відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.05.2019 року.
25.11.2019 року від позивача ОСОБА_1 до суду подано відповідь на відзив, згідно якого остання зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує обставини тривалого, впродовж 13.12.2018 року по 16.09.2019 року, перешкоджання позивачу у виконанні трудових обов`язків вчителя, крім того не вказано та не надано належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог.
Всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
Судом встановлено, що 01.04.2004 року призначено на посаду директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня села Озеро Ківерцівського району Волинської області.
17.12.2018 року рішенням № 29/4 від 30.11.2018 року Ківерцівської районної ради Волинської області позивача звільнено з посади директора ЗОШ І-ІІІ ступеня с. Озеро на підставі ст. 45 КЗпП України у зв`язку з вимогою профспілкового органу (пункт четвертий статті 36 КЗпП України).
У судовому засіданні також встановлено, перешкоди у виконанні ОСОБА_1 трудових обов`язків вчителя зарубіжної літератури школи усунено не було, що підтверджується зверненням останньої до Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, а останню було поновлено на роботі лише 16.09.2019 року/а.с.12/.
З пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів.
Стаття 237-1 КЗпП України передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», від 25.05.2001 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Тома проти Люксембургу» (2001), «Надбала проти Польщі» (2000) визнається, що визнання звільнення позивача незаконним, суд вважає доведеним, що порушення законних прав позивача призвели до моральних страждань, вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із ступеня та характеру перенесених позивачем моральних страждань, що були викликані порушенням її гарантованого конституцією права на працю, характеру та способу заподіяння моральної шкоди, враховує також ту обставину, що задоволення позову в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є одночасно і частковою компенсацією заподіяної моральної шкоди.

Суд вважає, що розмір моральної шкоди, заявленої позивачем є завищеним, у ході судового розгляду позивачем та його представником у заявленому розмірі не доведений і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1000 грн., тобто її вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Відповідно до п. 2, ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допусти дане рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць до негайного виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що з відповідач на користь позивача слід стягнути судові витрати пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 1536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 213-215 ЦПК України, ст. 237-1 КЗпП України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня села Озеро Ківерцівського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 заступник директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня села Озеро, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня села Озеро на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 21.05.2019 року по 16.09.2019 року, що становить 17498 (сімнадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн. 43 коп. та 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

Стягнути із загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня села Озеро на користь ОСОБА_1 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судових витрат пов`язаних з оплатою судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня с. Озеро Ківерцівського району Волинської області, місцезнаходження: с. Озеро, вул. Олексюка, 10, Ківерцівського району, Волинської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , робоча адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька