УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Кваші І.М.,

за участі секретаря судового засідання Дем`яненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чорнобай скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, -

в с т а н о в и в:

До Чорнобаїського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_1 (далі скаржник) на дії державного виконавця Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі Чорнобаївський ВДВС) Меланченко М.І. про повернення виконавчого документу № 711/4921/18 без прийняття до виконання.

В обґрунтування скарги зазначалося, що 04 червня 2019 року Чорнобаївським районним судом ухвалено рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. В подальшому судом на підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 711/4921/18, який стягувач разом з заявою про відкриття виконавчого провадження скерував до Чорнобаївського ВДВС для примусового виконання рішення суду. Проте даний виконавчий документ державним виконавцем Меланченко М.І. до виконання не прийнято, повернуто на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає такі дії державного виконавця неправомірними та просить повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 14 листопада 2019 року скасувати і зобов`язати державного виконавця відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 711/4921/18.

У судове засідання скаржник не з`явився, подав клопотання про проведення розгляду скарги за його відсутності.

Державний виконавець Меланченко М.І. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 450 ЦПК України, згідно з якими неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд ухвалив розглянути скаргу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

04 червня 2019 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області ухвалено рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яким позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 3000,00 доларів США та 840,00 доларів США відсотків за користуванні коштами.

Після набрання рішенням законної сили Чорнобаївським районним судом стягувачу було видано виконавчий лист № 711/4921/18 для пред`явлення до примусового виконання.

Як вбачається зі скарги та підтверджується наданими скаржником доказами, ОСОБА_1 направив до Чорнобаївського ВДВС вказаний виконавчий документ разом з заявою про відкриття виконавчого провадження. В заяві про відкриття виконавчого провадження, крім іншого зазначалося, що стягувач звільнений від сплати авансового внеску, надано копію посвідчення інваліда ІІ групи (а.с. 8, 12-13).

14 листопада 2019 року державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, про що виготовлено відповідне повідомлення № 9009 (а.с. 10). Підстава повернення виконавчий лист не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема , виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Вимоги до виконавчого документу визначені в частині 1 вказаного Закону.

Так, згідно частини 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

З викладеного вбачається, що вимог до виконавчого документу досить багато.

Згідно абз. 2 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Для реалізації вказаного права, стягувач має чітко знати підстави повернення виконавчого документу, тобто яким саме вимогам не відповідає виконавчий документ, в якій саме частині суд має привести його у відповідність вимогам законодавства.

Як вбачаться з оскаржуваного повідомлення, державним виконавцем зазначено лише загальну фразу, без конкретизації недоліків виконавчого документу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимоги скарги про визнання неправомірними дій державного виконавця Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Меланченко М.І. підлягають задоволенню, оскільки при поверненні виконавчого документу виконавцем має бути чітко сформульовано, якому пункту вимог статті не відповідає виконавчий документ.

Зі змісту ст. 451 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення вимог скарги, а саме щодо визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14 листопада 2019 року.

Щодо вимог про зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 711/4921/18, суд вважає за необхідне в цій частині відмовити, оскільки під час розгляду скарги судом не здійснювалася перевірка виконавчого документу на відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження». З метою поновлення порушених прав стягувача суд може лише зобов`язати державного виконавця повторно розглянути питання щодо можливості відкриття виконавчого провадження на підставі документів, які були подані стягувачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 259-261, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Меланченко М.І. по винесенню повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 14 листопада 2019 року неправомірними.

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу № 711/4921/18 стягувачеві без прийняття до виконання від 14 листопада 2019 року № 9009.

Зобов`язати державного виконавця Меланченко М.І. повторно розглянути питання щодо можливості відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 711/4921/18.

В решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Кваша