Постанова

Іменем України

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 569/6516/15-ц

провадження № 61-29042св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Рівненської області у складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Григоренко М. П., Ковальчук Н. М. від 23 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК Універсальна»), третя особа - публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» (далі - ПАТ «Правекс-Банк»), про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування по страховому випадку, моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 14 квітня 2014 року в м. Рівне по вул. Млинівська о 21 год 40 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «Nissan Patrol», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , відповідальність якого застрахована ПАТ «СК Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 06 вересня 2013 року. Вигодонабувачем згідно даного договору страхування є ПАТ «Правекс-Банк».

Згідно висновку додаткової судової автотоварознавчої експертизи № 22 вартість відновлювального ремонту, без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Nissan Patrol», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого у ДТП 14 квітня 2014 року, становить 461 972 грн 13 коп.

Посилаючись на те, що страхова компанія відмовляється від виплати страхового відшкодування, оскільки вважає, що ОСОБА_1 керував автомобілем у момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння та в порушення пункту 7.1.1 договору страхування не своєчасно повідомив страховика про ДТП, ОСОБА_1 просив позов задовольнити та стягнути з ПАТ «СК Універсальна» майнову шкоду у розмірі 552 230 грн 74 коп., пеню у розмірі 55 223 грн, індекс інфляції у розмірі 317 445 грн 93 коп., 3% річних - 16 476 грн 14 коп. та 200 000 грн моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК Універсальна» на користь ОСОБА_1 заборгованість по страховому відшкодуванню за шкоду, завдану майну, в розмірі 461 972 грн 13 коп., пеню - 46 197 грн, інфляційні втрати - 359 919 грн 79 коп., 3 % річних - 33 945 грн 45 коп., судові витрати за проведення експертиз у сумі 9 407 грн, а всього - 911 441 грн 37 коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення 200 000 грн моральної шкоди відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 20 червня 2014 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим у страхової компанії відсутні підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування. При цьому несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК України, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК України) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 23 серпня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «СК Універсальна» задоволено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що відповідно умов договору страхування, не визнаються страховими випадками і не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення страхувальником керування застрахованим транспортним засобом у нетверезому стані, а тому не притягнення позивача до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, не спростовує самого факту сп`яніння ОСОБА_1 під час керування застрахованим транспортним засобом, що підтверджується довідкою ДАІ № 9374288 від 28 квітня 2013 року та актом і висновком медичного огляду ОСОБА_1 .

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 569/6516/15-ц і витребувано її з Рівненського міського суду рівненської області.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно з яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

21 травня 2018 року справу № 569/6516/15-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року справу № 569/6516/15-ц призначено судді-доповідачеві Бурлакову С . Ю.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 20 червня 2014 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за частиною першою статті 130 КУпАП було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а довідка ДАІ № 9374288 від 28 квітня 2014 року не може бути належним доказом, оскільки інспектор, у порушення встановленого порядку, без проведення огляду на місці зупинки водія з використанням спеціальних технічних засобів та за відсутності на те законних підстав, направив його на огляд на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я. Оскільки ОСОБА_1 було направлено на огляд на стан сп`яніння до Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення незаконно, то не можна брати до уваги як належні докази всі документи, які були складені після цього.

Відзив до суду касаційної інстанції не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 06 вересня 2013 року між ПАТ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 153RNCAI32490003, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 442 000 грн. Для забезпечення виконання зобов`язань за цим договором між сторонами укладено договір застави транспортного засобу автомобіля марки «Nissan Patrol», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить заставодавцю ОСОБА_1 ..

06 вересня 2013 року між ПАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_1 було укладено договір страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, автомобіля марки «Nissan Patrol», д.н.з. НОМЕР_1 . Вигодонабувачем згідно даного договору страхування є ПАТ «Правекс-Банк».

Відповідно до пункту 3.1, 3.1.2 умов договору страхування, не визнаються страховими випадками і не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення страхувальником керування застрахованим транспортним засобом у нетверезому стані та/або при наявності етанолу в організмі або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу.

Згідно з пунктом 9.8 цього договору, страхове відшкодування здійснюється страховиком за письмовим погодженням з вигодонабувачем.

14 квітня 2014 року в м. Рівне по вул. Млинівська о 21 год. 40 хв. сталося ДТП за участю автомобіль «Nissan Patrol», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно довідки ДАІ № 9374288 від 28 квітня 2014 року, ДТП сталась внаслідок порушення ОСОБА_1 правил маневрування застрахованим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Ця обставина підтверджується й актом і висновком медичного огляду ОСОБА_1 на предмет сп`яніння, згідно яких вміст алкоголю у видихуваному повітрі склав 0,94 проміле.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним за статтею 124 КУпАП та застосовано відносно останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 20 червня 2014 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно висновку додаткової судової автотоварознавчої експертизи № 22 вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Nissan Patrol», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого в ДТП 14 квітня 2014 року, становить 461 972 грн 13 коп.

Судами установлено, що ОСОБА_1 звертався до ПАТ «СК Універсальна» з приводу визнання даного випадку страховим і виплати страхового відшкодування, проте страхова компанія листом № 1223/09-203 від 02 липня 2014 року відмовила у виплаті страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_1 керував автомобілем у момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння, а також не своєчасно повідомив про ДТП, що перешкодило страховику направити свого представника до місце ДТП.

Також 15 грудня 2014 року ОСОБА_1 звертався до банку з проханням надати дозвіл на звернення до суду з позовом до ПАТ «СК «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування.

Листом № 246/09-01-2 від 17 січня 2015 року ПАТ «Правекс-Банк» не заперечив проти звернення ОСОБА_1 до суду за захистом свого права.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

За приписами статті 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України встановлено обов`язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку (пункт 19 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

З огляду на вказане суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що несвоєчасне повідомлення позивачем про страховий випадок не може в даному випадку бути підставою для відмови у страховій виплаті.

Разом з тим, судом враховано, що пунктом 3.1, 3.1.2 умов договору страхування сторони погодили, що не визнаються страховими випадками і не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення страхувальником керування застрахованим транспортним засобом у нетверезому стані.

Згідно довідки ДАІ № 9374288 від 28 квітня 2014 року, ДТП сталась внаслідок порушення правил маневрування застрахованим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з актом і висновком медичного огляду ОСОБА_1 на предмет сп`яніння, вміст алкоголю у видихуваному повітрі склав 0,94 проміле.

Правильно встановивши характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідивши обставини справи на підставі оцінки кожного здобутого доказу окремо і всіх доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння о 21 год.40 хв. у м. Рівне по вул. Млинівській, не спростовує самого факту його сп`яніння під час керування застрахованим транспортним засобом, що відповідно до пунктом 3.1, 3.1.2 умов договору страхування є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Відхиляючи доводи касаційної скарги про те, що адміністративна справа щодо нього, ОСОБА_1 , закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд враховує, що як вказану постанову суду від 20 червня 2014 року, так інші докази, зокрема, довідку ДАІ №9374288 від 28 квітня 2014 року та акт і висновком медичного огляду ОСОБА_1 , досліджено та оцінено судом у цивільній справі у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством, з урахуванням інших доказів у справі.

Сам по собі факт закриття провадження в адміністративній справі №557/746/14-п не є підставою для звільнення особи від цивільно-правової відповідальності; крім того, провадження у справі щодо відповідача закрито з нереабілітуючих підстав та не встановлено, що останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку не допускається.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині, яка не скасована апеляційним судом, та рішення апеляційного суду - без змін, оскільки судами правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 23 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська