Справа № 496/717/19
Провадження № 2-о/496/53/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря - Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу

за заявою: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

заінтересована особа: Біляївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, місце знаходження: Одеська область, м. Біляївка, вул. Успенська, 2,

вимоги заявника: про встановлення факту народження не території України,

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції заявника та заінтересованої особи.

1. Заявник ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження на території України. На підтвердження своїх вимог заявник вказала, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , у селі Антонівка, Роздільнянського району Одеської області. Запис пор її народження був зроблений у церковній метричній книзі Свято Миколаївської церкви, в селі Антонівка, Роздільнянського району, Губернства Трансністрія, що підтверджується свідоцтвом про народження запис № 24, дата реєстрації 05 квітня 1943 року. У зв`язку з окупацією села Антонівка німецько-румунськими військами з 3 серпня 1941 року по 7 квітня 1944 року, будь які записи церковних метричних книг про реєстрацію народження не збереглись і відновити актовий запис про реєстрацію народження неможливо. Єдиним доказом її народження на території України є свідоцтво про народження від 5 квітня 1943 року. Наприкінці жовтня 1960 року, заявниця разом з батьками переїхала до села Чобурчі, Слободзейського району, Республіки Молдови. У зв`язку з укладенням шлюбу на території Республіки Молдови, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, від 30 травня 1962 року, актовий запис про укладання шлюбу № 11. В якому вказано, що ОСОБА_2 , місце народження село Чобурчі, Слободзейського району, Республіки Молдови. Проте на запит до відділу РАПСу державної адміністрації Слободзейського району і міста Слободзея , Республіки Молдова було надано повідомлення № 2113 від 20.11.2018 року, підтвердження, що запис акту про народження на неї ОСОБА_3 за 1943 рік по селу ОСОБА_4 , Слободзейського району, республіки Молдови у архівах органів РАЦСу відсутні.Встановлення факту народження на території України необхідно заявниці для отримання громадянства України. Адже звернувшись до Біляївського районного відділ ДМС України в Одеській області, інспектор переглянувши надані заявницею документи, що є додатками до цієї заяви, повідомила їй, про те, що відсутні підтверджуючі документи стосовно її народження та проживання на території України.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

2. Представник заявника надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. (а.с. 29)

3. Представник заінтересованої особи - Біляївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2019 року справа була передана судді Галич О.П.

4. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 01 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

5. До канцелярії суду 07 березня 2019 року надійшла заява від представника заявника про виконання ухвали суду щодо усунення недоліків та ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.03.2019 року було відкрито окреме провадження у справі.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини.

7. Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Антонівка, Роздільнянського району, Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про народження за 1943 рік, актовий запис №24 (переклад з румунської мови на українську). (а.с. 6)

8. Згідно архівної довідки №П-186/34 від 04.02.2019 року, вказано, що село Антонівка Кіровської сільської ради Роздільнянського району Одеської області було окуповано німецько-румунськими військами 9 серпня 1941 року та звільнено Радянською Армією 07 квітня 1944 року (а.с.25).

9.Згідно свідоцтва про укладення шлюбу (переклад з румунської мови на українську), вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб 30 травня 1962 року, актовий запис №11 з ОСОБА_5 , після укладення шлюбу прізвище заявниці - ОСОБА_6 (а.с.9).

10. Заявниця, 27 листопада 2013 року отримала паспорт НОМЕР_1 Республіки Молдова (переклад з румунської мови на українську) (а.с. 8)

11. Відповідно до повідомлення відділу ЗАГС державної адміністрації Слободзейського району та м. Слободзея, Республіки Молдова №2113 від 20.11.2018 року, вбачається, що відділ запису актів цивільного стану державної адміністрації Слободзейського району та м. Слободзея підтверджує, що запис акту про народження на ОСОБА_7 за 1943 рік по с.Чобручи Слоблдзейського району в архіві органу ЗАГС Слободзейського району та м.Слободзея відсутні. (а.с. 4)

V. Оцінка Суду.

12. За змістом частини першої статті 293 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

13. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.

14. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

15. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

16. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», № 5 від 31.03.1995 року встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

17. За змістом роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди можуть встановлювати факти реєстрації народження, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

18. Так, питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закону України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України».

19. Відповідно до п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

20. У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

21. Відповідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

22. Враховуючи те, що заявник має намір встановити належність до громадянства України з підстав, визначених в Законі України «Про громадянство», встановлення факту її народження станом на 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, має юридичне значення для заявника та породжує для неї юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає їй право подати заяву про набуття громадянства України.

23. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

24. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

25. Надані заявником докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт народження заявниці території України.

31. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, Суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263, 265, 268, 293, 315-319 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Біляївський районний відділ ДМС України в Одеській області про встановлення факту народження на території України - задовольнити.

2. Встановити факт народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України, а саме: у селі Антонівка, Роздільнянського району, Одеської області.

3. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

4. Повний текст рішення складено 27 серпня 2019 року.

Суддя О.П. Галич