РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Провадження № 2/510/511/19

Справа № 510/2386/18

21.08.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабка - ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку, державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 09 липня 2002 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності за № 148.

За життя ОСОБА_5 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги після померлої за законом були - її чоловік ОСОБА_6 та доньки - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Ще одна донька ОСОБА_5 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до смерті матері, а тому в даному випадку здійснюється спадкування за правом представлення.

Ніхто з вищевказаних спадкоємців до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертався. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проживали окремо від матері.

ОСОБА_6 проживав разом з померлою на час відкриття спадщини, від неї не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку, державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 09 липня 2002 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності за № 148.

За життя ОСОБА_6 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги після померлого за законом є доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Ще одна донька ОСОБА_6 - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до смерті батька, а тому в даному випадку здійснюється спадкування за правом представлення.

Позивач є сином ОСОБА_7 та онуком ОСОБА_6 , тобто він має право на спадкування тієї частини спадщини, яка належала б за законом його матері якби вона була жива на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 08 листопада 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Вальченко В.В., відповідно до якої він просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують, проти заочного вирішення справи не заперечують.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідачів є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабка позивача - ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку, державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 09 липня 2002 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності за № 148.

За життя ОСОБА_5 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги після померлої за законом були - її чоловік ОСОБА_6 та доньки - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Ще одна донька ОСОБА_5 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до смерті матері, а тому в даному випадку здійснюється спадкування за правом представлення.

Ніхто з вищевказаних спадкоємців до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертався. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проживали окремо від матері.

ОСОБА_6 проживав разом з померлою на час відкриття спадщини, від неї не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку, державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 09 липня 2002 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності за № 148.

За життя ОСОБА_6 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги після померлого за законом є доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Ще одна донька ОСОБА_6 - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до смерті батька, а тому в даному випадку здійснюється спадкування за правом представлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Позивач є сином ОСОБА_7 та онуком ОСОБА_6 , тобто він має право на спадкування тієї частини спадщини, яка належала б за законом його матері якби вона була жива на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Також, судом встановлено, відповідачі на день смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , проживали окремо від померлих, у визначений законом термін не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦПК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦПК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 08 листопада 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підтверджують родинний зв`язок між померлими та позивачем, копію заяви позивача про прийняття спадщини, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,92 гектарів, розташовану на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої - для введення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності НОМЕР_1 зареєстрованого 09 липня 2002 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 148.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова