Справа № 505/4591/15-ц
Провадження № 6/505/151/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання Ісаченко О. Р.,

розглянувши в залі суду в місті Подільську Одеської області заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (заінтересовані особи: державний виконавець Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кіртока Вадим Володимировича, начальник Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Яворський Григорій Валерійович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ),-

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2019 року ОСОБА_1 в особі представник ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, та просила визнати виконавчий лист від 26.07.2019 року № 505/4591/13-ц, виданий Котовським міськрайонним судом Одеської області таким, що не підлягає виконанню. Також просила зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №505/4591/5-ц, виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області 26.07.2019 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 матеріальної компенсації за користування більшою житловою площею в спірній квартирі, у виконавчому провадженні №59719298, шляхом зупинення реалізації електронних торгів належного їй нерухомого майна 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Свою вимогу мотивувала тим, що спірний виконавчий лист був виданий передчасно і без законних підстав. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2016 року у цивільній справі №505/4591/15-ц, було частково задоволено позов ОСОБА_1 Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між її співвласниками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , виділивши у користування ОСОБА_1 жилу кімнату площею 17,7 кв.м., а ОСОБА_2 жилу кімнату площею 10,6 кв.м., підсобні приміщення: коридор площею 11,0 кв.м., кухню площею 4,0 кв..м.м, туалет площею - 1,0 кв.м., ванну площею - 1,9 кв.м, котельню площею - 2,2 кв.м, клітини східців площею - 9,6 кв.м., веранду площею - 7,6 кв..м., лоджію площею - 3,4 кв.м.- залишити у спільному користуванні; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну компенсацію у розмірі 22368,50 грн. за різницю у площі користування квартирою; вселено ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 ; надано ОСОБА_1 дозвіл здійснити заміну замку у вхідних дверях цієї квартири та надати ключ від замку ОСОБА_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Підстав для стягнення з неї визначеного судом розміру матеріальної компенсації не має, оскільки спірною квартирою користується лише ОСОБА_2 , на момент звернення відповідачем до суду та видачі виконавчого листа вона ще не вселилась до квартири. Вважає, що оскаржуваний виконавчий лист було видано помилково.

Заявник ОСОБА_1 та представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились. ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник Подільського МВ ДВС ГТУЮ в Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заперечення, згідно якої просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, за ї необґрунтованістю.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила.

На підставі ч.3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку з неякою учасників справи, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви згідно з ч.3 ст. 432 ЦПК України без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2016 року у цивільній справі №505/4591/15-ц, було частково задоволено позов ОСОБА_1 Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між її співвласниками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , виділивши у користування ОСОБА_1 жилу кімнату площею 17,7 кв.м., а ОСОБА_2 жилу кімнату площею 10,6 кв.м., підсобні приміщення: коридор площею 11,0 кв.м., кухню площею 4,0 кв..м.м, туалет площею - 1,0 кв.м., ванну площею - 1,9 кв.м, котельню площею - 2,2 кв.м, клітини східців площею - 9,6 кв.м., веранду площею - 7,6 кв..м., лоджію площею - 3,4 кв.м.- залишити у спільному користуванні; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну компенсацію у розмірі 22368,50 грн. за різницю у площі користування квартирою; вселено ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 ; надано ОСОБА_1 дозвіл здійснити заміну замку у вхідних дверях цієї квартири та надати ключ від замку ОСОБА_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2016 року у цивільній справі №505/4591/15-ц,було виправлено описку, допущену у третьому абзаці резолютивної частини рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2016 року, у сумі грошової компенсації - «28875,70 грн.», замість помилково вказаної - «22368,50 грн.».

26.07.2019 року Котовським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист №505/4591/15-ц по вказаній цивільній справі щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної компенсації за різницю у площі виділених у користування приміщень квартири у розмірі 74172,08 грн.

05.08.2019 року Подільським МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження ВНП №59991463 з примусового виконання виконавчого листа №505/4591/15-ц від 26.07.2019 року щодо стягнення з ОСОБА_1 матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, за змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1/ якщо його було видано помилково або; 2/ якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього

листа до виконання, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що виконавчий лист був виданий передчасно та помилково, відповідно до вимог статті 432 ЦПК України.

Заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності обов`язку щодо сплати матеріальної компенсації перед стягуваечм. Виконавчий лист був виданий 26.07.2019 року на підставі рішення суду, що набрало законної сили та не скасовано, а тому не може вважатися таким, що був виданий помилково.

Твердження заявника про неправомірність видачі виконавчого лсита щодо стягнення з неї грошових коштів до завершення виконавчого провадження про її вселення, суд вважає необґрунтованими, оскільки це є окремими провадженнями та не пов`язаними одне від одного.

Інших підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, передбачених ст.432 ЦПК України, під час розгляду заяви судом не встановлено, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні поданої заяви.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене, питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення виконавчого провадження.

Суд при цьому також зважає на те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Щодо вимоги заявника про зупинення стягнення за виконавчим листом, суд вважає за необхідне також зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 432 ЦПК України, до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Аналіз змісту вищенаведеної норми свідчить про те, що зупинення стягнення за виконавчим документом або заборона приймати виконавчий документ до виконання є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, в поданій до суду заяві заявником не наведено обставин, які свідчать про наявність підстав для прийняття судом рішення про зупинення стягнення за виконавчим листом, як і не надано належних доказів, які б підтверджували факт існування таких обставин.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання про зупинення стягнення за виконавчим листом слід також відмовити.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 432 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (заінтересовані особи: державний

виконавець Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кіртока Вадим Володимировича, начальник Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Яворський Григорій Валерійович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Ухвалу підписано суддею 23 грудня 2019 року.