Номер провадження: 22-ц/813/2103/19
Номер справи місцевого суду: 502/246/18
Головуючий у першій інстанції Маслеников О.А.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діолекс» на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 13 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кілійської районної державної адміністрації про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Кілійської районної державної адміністрації , в якому просив суд визнати недійсною угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки №168 від 16.07.2007 року (кадастровий номер :01:008:0001 ) загальною площею 4,0000га, яка розташована у АДРЕСА_1 і знаходиться в оренді у громадянина ОСОБА_1 згідно з довгостроковим договором оренди землі від 16 липня 2007 року №168, зареєстрованого у Кілійському РВ ОРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.06.2007 року за № 04 та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору (а.с.1-4).

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 13 квітня 2018 року в позові ОСОБА_1 до Кілійської районної державної адміністрації про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діолекс» (далі - ТОВ «Діолекс») подало до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що постановлене рішення порушує права апелянта, просить суд змінити рішення від 14 квітня 2018 року в мотивувальній частині та вказати додатково як підставу для відмови в позові обставину про набуття у власність ТОВ «Діолекс» будівель та споруд, що розташовані на спірній земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 4,0га, кадастровий номер :01:008:0001 та отримання її в користування ТОВ «Діолекс» відповідно до розпорядження Одеської обласної державної адміністрації 02.01.2018 року №7/А-2018 «Про надання земельної ділянки ТОВ «Діолекс» в оренду на 49 років.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.08.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Діолекс» ОСОБА_2 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 13 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кілійської районної державної адміністрації про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки, а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.09.2018 року призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеда С.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.01.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діолекс» на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 13 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кілійської районної державної адміністрації про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки, яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 15.08.2019 року, сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не в повній мірі відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 16.07.2007 року між Кілійською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 було укладено довгостроковий договір оренди землі № 168 з підписами та печатками сторін зазначеного договору.

З листа Кілійської районної державної адміністрації № 18/201 від 29.01.18 р. адресованого ОСОБА_3 вбачається, що Кілійська РДА просить ОСОБА_1 підписати Угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 4,0 га, яка розташована на території Вилківської міської ради (о. Анкундиново) до земель державної власності та повернути їх у 5-ти денний термін до райдержадміністрації для відповідної реєстрації.

Додана до відповідного листа Угода від 2018 р. про розірвання договору оренди землі за згодою сторін між Кілійською РДА та ОСОБА_1 не містить ані дати укладення, ані підпису орендаря - ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що відповідна пропозиція відповідача про розірвання договору, не прийнята позивачем, тобто договір оренди земельної ділянки є чинним, а тому відсутні підстави для задоволення позову в зв`язку з недоведеністю порушення прав позивача направленням йому відповідачем відповідної пропозиції.

Апеляційний суд погоджується в цій частині з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч.1 ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Частиною 1 ст.651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що в Угоді про розірвання договору оренди землі за згодою сторін, відносно якої заявлено позовні вимоги ОСОБА_1 про її недійсність, відсутня його згода, як сторони договору оренди земельної ділянки, на таке розірвання договору, що підтверджується як відсутністю дати укладення відповідної угоди так і підписом позивача, що б свідчило про прийняття ним пропозиції відповідача про розірвання договору.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Діолекс» щодо набуття у власність ТОВ «Діолекс» будівель та споруд, що розташовані на спірній земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 4,0га, кадастровий номер :01:008:0001 та намір в подальшому отримати її в користування шляхом укладення договору оренди на 49 років не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки предметом позову у вказаній справі була лише Угода від 2018 року про розірвання договору оренди землі за згодою сторін між Кілійською РДА та ОСОБА_1 .

Разом з тим, апеляційний суд вбачає порушення вимог ст. 274 ЦПК України при розгляді даної справи.

Так, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом другим ч.2, ч.4, ч.5, ч.6 ст.19 ЦПК України передбачено, що позовне провадження здійснюється у загальному чи спрощеному порядку.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ;

2) справ, що виникають з трудових відносин;

3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд;

4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту отриманої судом першої інстанції позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявлені, зокрема, такі вимоги (у прохальній частині): визнати недійсною угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки №168 від 16.07.2007 року (кадастровий номер :01:008:0001 ) загальною площею 4,0000га, яка розташована у АДРЕСА_1 і знаходиться в оренді у громадянина ОСОБА_1 згідно з довгостроковим договором оренди землі від 16 липня 2007 року №168, зареєстрованого у Кілійському РВ ОРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.06.2007 року за № 04 та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалюючи рішення про відкриття провадження і розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, суддя суду першої інстанції обмежився посиланням на ст.274 ЦПК України та не заявлення позивачем клопотань, що надійшли разом із позовною заявою, які потребують виклику сторін.

Разом з тим, у частині третій ст.274 ЦПК України зазначено, що при вирішенні питання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження суд має врахувати, зокрема значення справи для сторін (у тому числі і для позивача), чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес, думку сторін (у тому числі і позивача) щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

Приймаючи до уваги зміст позовної заяви, суддя суду першої інстанції мав би врахувати значимість справи для позивача, зміст порушеного, на переконання позивача, права, а також думку сторін по справі.

Однак всупереч вимогам закону суд першої розглянув справу без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Встановлені вище обставини у сукупності дають підстави для висновку про те, що ця справа мала бути розглянута у порядку загального позовного провадження, значимість цієї справи для позивача, а також зміст порушеного, на переконання позивача, права.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є розгляд судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження справи, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Отже, враховуючи встановлене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального закону. Заявлені позовні вимоги за відсутності належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів задоволенню не підлягають.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню згідно п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення по справі про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки, у зв`язку із недоведеністю порушення прав позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, п.7 ч.3 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діолекс» - задовольнити частково.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 13 квітня 2018 року - скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кілійської районної державної адміністрації про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.08.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда