ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/149/19 Справа № 203/1408/17 Суддя у 1-й інстанції - Казак С.Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про захист прав споживача, стягнення коштів та неустойки, зобов`язання усунути недоліки, виконання гарантійного ремонту, продовження гарантійного терміну експлуатації товару, стягнення пені,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 19.10.2016 року між нею та відповідачем було укладено договір №19/10 про поставку та встановлення металопластикових виробів, згідно якого нею було сплачено кошти в сумі 7083 грн. В подальшому нею було виявлено недоліки в двох металопластикових виробах, а саме: наявну щілину, через яку продуває вітер. 05.04.2017 року нею на адресу відповідача було направлено заяву-вимогу про усунення недоліків протягом 14 днів з моменту звернення, яка була проігнорована останнім. В зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів», позивачка просила розірвати договір №19/10 від 19.10.2016 року та стягнути з відповідача сплачені за договором кошти в сумі 7083 грн. Під час розгляду справи позивачка просила залишити позовну заяву без розгляду в частині заявлених вимог про розірвання договору, підтримала вимогу про стягнення коштів в сумі 7083 грн. та також просила стягнути з відповідача неустойку в сумі 10000 грн. та зобов`язати його усунути виявлені недоліки в двох металопластикових виробах протягом 14 днів.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду мотивоване тим, що враховуючи відсутність зволікань з боку відповідача з приводу усунення недоліків, виявлених під час експлуатації металопластикових виробів, встановлення факту їх виникнення внаслідок порушення позивачкою правил експлуатації виробів, суд, з огляду на положення ч.14 ст.8 Закону №1023-XII, приходить до висновку про безпідставність заявлених ОСОБА_1 вимог.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду прийняте з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, що 19.10.2016 року між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_3 було укладено договір №19/10 про поставку та встановлення в квартирі позивачки двох металопластикових виробів.

На виконання умов вказаного договору відповідачем було доставлено та встановлено відповідні металопластикові вироби, а позивачкою здійснено оплату згідно умов договору в повному обсязі в сумі 7083 грн.

Посилаючись на те, що в подальшому під час експлуатації нею було виявлено недоліки у цих металопластикових виробах, а саме: утворення щілини, через яку продуває вітер, а також про ігнорування відповідачем відповідної письмової вимоги про усунення виявленого недоліку, позивачка просила розірвати договір №19/10 від 19.10.2016 року та стягнути з відповідача сплачені за договором кошти в сумі 7083 грн. Під час розгляду справи позивачки просила стягнути з відповідача сплачені за договором кошти в сумі 7083 грн., неустойку в сумі 10000 грн. та зобов`язати його усунути виявлені недоліки в двох металопластикових виробах протягом 14 днів.

У відповідності до положень п.3.2 договору №19/10 від 19.10.2016 року останній після монтажу металопластикових виробів було видано гарантійний талон, з умовами якого вона була ознайомлена.

Пунктом 2 розділу «Гарантійні зобов`язання» зазначеного гарантійного талону було визначено, що гарантійний строк виробника на металопластикові вироби становить 5 років з дня установки (монтажу).

Пунктом 5 розділу «Гарантійні зобов`язання» встановлено, що останні не розповсюджуються, зокрема, у випадках порушення правил експлуатації виробів чи використання не за призначенням.

Згідно п.2 розділу «Інструкція по експлуатації металопластикових виробів» гарантійного талону встановлено, що обов`язковою умовою для експлуатації встановлених металопластикових виробів є своєчасна (протягом 1 місяця) та правильна ізоляція внутрішніх віконних укосів та зовнішніх швів.

З матеріалів справи вбачається, що з претензією з приводу виявлених недоліків у встановлених відповідачем металопластикових виробах, позивачка звернулась до останнього в квітні 2017 року, тобто майже через півроку після встановлення та експлуатації цих виробів.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що враховуючи відсутність зволікань з боку відповідача з приводу усунення недоліків, виявлених під час експлуатації металопластикових виробів, встановлення факту їх виникнення внаслідок порушення позивачкою правил експлуатації виробів, суд, з огляду на положення ч.14 ст.8 Закону №1023-XII, приходить до висновку про безпідставність заявлених ОСОБА_1 вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Частиною 1 ст.7 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Частиною 3 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником.

Частиною 9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Споживач має право пред`явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару після закінчення гарантійного строку. Ця вимога може бути пред`явлена протягом установленого строку служби, а якщо такий не встановлено - протягом десяти років, якщо в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника. Якщо цю вимогу не задоволено у строки, передбачені частиною дев`ятою цієї статті, споживач має право на свій вибір пред`явити виробникові (продавцеві) інші вимоги, відповідно до частини першої цієї статті (ч.10 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника (ч.14 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо не допуску майстра до квартири, оскільки вона не одноразово вимагала усунення недоліків, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки дана обставина досліджувалась судом першої інстанції, та їй надана обґрунтована правова оцінка.

Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки позивачкою не доведено, що саме з вини відповідача металопластикові вікна вийшли з ладу, районний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що під час розгляду справи в апеляційному суді по даній справі двічі призначалася експертиза, проте вона проведена не була, у зв`язку з несплатою позивачкою коштів за її проведення.

З`ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко