Ухвала

Іменем України

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 357/4442/18

провадження № 61-15199ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 20 липня 2007 року № 0.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2019 року позов ПАТ «УкрСиббанк» залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що представником позивача було надано до суду лише оригінал договору про надання споживчого кредиту від 20 липня 2007 року № 0, а представник відповідача ОСОБА_4 наполягав на неналежному виконанні позивачем вимог ухвали від 09 серпня 2018 року про витребування доказів. З огляду на існуючі з боку відповідача заперечення факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, суд першої інстанції визнав причини неподання ПАТ «УкрСиббанк» оригіналів витребуваних документів неповажними, а його дії спрямованими на ухилення від їх подання.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд виходив з того, що дії суду першої інстанції щодо залишення позову без розгляду були передчасними.

06 серпня 2019 року ОСОБА_4 засобами поштового звязку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. При цьому посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що у звязку з неможливістю ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення без витребуваних доказів, які не надано позивачем без поважних причин, суд першої інстанції правильно залишив позов без розгляду. Залишення позовної заяви без розгляду у цьому випадку не суперечить завданню цивільного судочинства та не перешкоджає доступу до правосуддя, оскільки особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» надало договір про надання споживчого кредиту від 20 липня 2007 року, графік погашення кредиту, додаткову угоду графік платежів, договір поруки та довідку-розрахунок заборгованості за кредитом.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2018 року витребувано у ПАТ «УкрСиббанк» наступні письмові докази: оригінал кредитного договору від 20 липня 2007 року № 0, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 з додатками до договору, графіками погашення кредиту; оригінал заяви на видачу готівки, відповідно до затвердженої банком форми, яка свідчить про видачу кредитних коштів в сумі 144 000,00 доларів США; оригінал договору банківського рахунку, з якого надавались кредитні кошти і з якого відбувалась проплата за кредитом згідно з кредитним договором від 20 липня 2007 року № 0; заяву про відкриття рахунку, з якого надавались кредитні кошти і з якого відбувалась проплата за кредитом згідно з цим кредитним договором.

На виконання вимог ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2018 року в судовому засіданні представник позивача, надав для огляду оригінал кредитного договору від 20 липня 2007 року № 0, інших документів надано не було. Представник банку вказував, що оригінал заяви на видачу готівки є неможливим, оскільки кредитні кошти перераховувалися на поточний рахунок відповідача. Надання оригіналу договору банківського рахунку та заяви про відкриття зазначеного рахунку є неможливим, оскільки, на думку представника позивача, ці документи не відносяться до предмету розгляду, що у своїй сукупності дають достатні підстави для вирішення спору по суті за наявними доказами.

Відповідно до положень частин першої та четвертої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно з частиною десятою статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, також залишити позовну заяву без розгляду.

Пунктом 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

З урахуванням встановлених обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про передчасність постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, виходячи з того, що судом першої інстанції залишено поза увагою вимоги частини десятої статті 84 ЦПК України, яка передбачає також розгляд справи за наявними в ній доказами, у разі не надання суду витребуваних доказів, без будь-яких законних підстав, обрав найбільш обтяжливий для позивача варіант вирішення питання, чим фактично створив перешкоди стороні у доступі до правосуддя, що є порушення права на справедливий суд в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є.

В. Краснощоков

В.

І. Крат