Справа № 206/4556/19
Провадження № 2/206/1179/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Гергіль Ю.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_5 , ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ.", Моторне (транспортне) страхове бюро України, ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ГАЛИЦЬКА" про стягнення коштів, -

ОСОБА_6 . Стислий виклад позиції позивача, відповідача та третіх осіб.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточненої позовної заяви зазначив, що 11.03.2019 в місті Дніпро на пр. Дмитра Яворницького, буд. 49 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , власник автомобіля ОСОБА_2 та автомобіля Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 11.03.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено Договір відступлення права вимоги. На виконання вимог договору позивачем було вчинено дії щодо отримання страхового відшкодування, а саме повідомлено ПрАТ СК "ГАЛИЦЬКА про ДТП та надано відповідний пакет документів для виплати страхового відшкодування. Також, позивачем було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню суми матеріального збитку спричиненого власнику КТЗ автомобіля Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП. Окрім того, позивачем за власний кошт було відремонтовано транспортний засіб автомобіль Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 . Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_1 складає 26714,56 грн. 22.06.2019 позивачем на адресу Нацкомфінпослуг було направлено скаргу щодо затримання виплати страхового відшкодування. На сайті Нацкомфінпослуг, а також в листі від 02.07.2019 року Нацкомфінпослуг зазначено, що розпорядженням № 1060 від 06.06.2019 року НАЦКОМФІНПОСЛУГ анулювала ліцензію ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА» на надання послуг у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На думку позивача, ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати позивачу всі фактично понесені ним витрати із виконанням цього договору в зв`язку із анулюванням ліцензії ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА», у відповідності до умов п. 10 договору. 30.01.2019 позивачем було направлено на адресу відповідача досудову вимогу щодо вжиття невідкладних заходів щодо відшкодування фактично понесених позивачем витрат на відновлювальний ремонт, що складають 26714,56 грн., а також витрати в сумі 1500,00 грн. на оплату послуг експерта автотоварознавця. На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути на його користь з відповідача витрати на сплату послуг автотоварознавця у розмірі 1500 грн., витрати на відновлювальний ремонт у розмірі 26714,56 грн. та судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с. 2-6, 68-72).

Не погоджуючись із позовними вимогами відповідач подав відзив, згідно якого вважав, що позивач перекручує фактичні обставини справи та намагається ввести в оману як суд, так і відповідача ОСОБА_2 , оскільки розпорядженням № 1060 від 06.06.2019 Нацкомінпослуг анулювала ліцензію ПрАТ СК «Галицька» на надання послуг у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а у п. 10 укладеного між сторонами договору про відступлення права вимоги мова йдеться про анулювання ліцензії на впровадження страхової діяльності страховику, тобто ПрАТ СК «Галицька» анулювали ліцензію лише на надання послуг у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а не як передбачено у п. 10 Договору анулювання ліцензії на впровадження страхової діяльності страховику взагалі. Таким чином, умови, передбачені п. 10 Договору, на які посилається позивач на теперішній час не настали, відповідно як і зобов`язання відповідача на відшкодування позивачу всіх фактично понесених ним витрат із виконанням цього договору, внаслідок чого відповдач вважає, що на теперішній час взагалі відсутній предмет спору та ОСОБА_2 не може бути належним відповідачем у зазначеній справі, вважає, що зазначений позов є передчасно заявленим, в зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі (а.с. 80-82).

Позивач не погоджуючись із викладеними у відзиві запереченнями подав до суду відповідь на відзив, згідно якої вважав, що відповідач невірно трактує положення договору відступлення права вимоги. В даному випадку, на думку позивача, настали умови передбачені п. 10 договору відступлення права вимоги, так як була анульована ліцензія ПрАТ СК «Галицька» щодо провадження страхової діяльності, а саме такого виду страхової діяльності, як страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому у позивача згідно п. 10 договору виникло право щодо відшкодування витрат, які були ним понесені для відновлення пошкодженого ТЗ. Посилання відповідача, що звернення начебто є передчасним, оскільки анулювання ліцензії не звільняє ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА» від обов`язку виконувати свої зобов`язання за укладеними договорами (полісами) страхування є помилковим, адже договором чітко передбачено, що після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії у кредитора виникає обов`язок відшкодувати новому кредитору фактичні витрати на відновлювальний ремонт. Та обставина, на думку позивача, що анулювання ліцензії не звільняє ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА» від обов`язку виконувати свої зобов`язання за укладеними договорами (полісами) страхування не звільняє відповідача від обов`язку виконання умов договору та відшкодування новому кредитору фактичних витрат на відновлювальний ремонт. В зв`язку із цим, позивач вважав заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами по справі, а тому не спростовують законність його позовних вимог та просив задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 111-112).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору МТСБУ ОСОБА_8 подав до суду письмові пояснення, згідно яких вважає, що заявлені вимоги не узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини між сторонами спору. Право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. ПрАТ СК «Галицька» втратило статус асоційованого члена МТСБУ 02.07.2019 року, підставою припинення членства компанії стала заборгованість по сплаті відрахувань до Фондів МТСБУ понад два місяці. З огляду на положення Глави 50 ЦК України та норми ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язання такого страховика із виплати страхового відшкодування потерпілій особі за вже укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не припиняється і у випадку анулювання ліцензії цього страховика, за умови, якщо страховика не ліквідовано як юридичну особу і суб`єкта підприємницької діяльності, права якого припиняються лише з дати внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та Фізичних осіб - підприємців. Офіційні сайти «Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських Формувань», «Вищий господарський суд України» не містять відомостей про перебування ПрАТ СК «Галицька», в процесі припинення/визнання його банкрутом/ліквідацію. Отже, страхова компанія ПрАТ «Галицька» зобов`язана виконати свої зобов`язання згідно з укладеними до цього часу договорами ОСЦПВВНТЗ, в тому числі і за договором ОСЦПВВНТЗ АМ/2985242 (а.с. 130-135).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

14.08.2019 засобами поштового зв`язку від позивача до канцелярії суду надійшла позовна заява з додатками (а.с. 1-60).

Ухвалою судді від 19.08.2019 позовну заяву було залишено без руху, як таку що не відповідала вимогам передбаченим ст. 175 ЦПК України (а.с. 64).

30.08.2019 у зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 30.09.2019 (а.с. 76).

30.09.2019 відповідачем в судовому засіданні було подано клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 78-79, 80-96).

30.09.2019 судом було залучено ОСОБА_5 , ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», Моторне (транспортне) страхове бюро України, ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА» до участі у даній цивільній справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору (а.с. 100, 105-106).

03.10.2019 засобами поштового зв`язку до канцелярії суду надійшло клопотання від позивача, в якому останній просив провести підготовче засідання, що призначено на 30.09.2019 на 11-00 без участі позивача (а.с. 102).

21.10.2019 засобами поштового зв`язку до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 111-112).

29.10.2019 судом було продовжено строк підготовчого засідання, надано час відповідачу на підготовку заперечень на відповідь на відзив та відкладено підготовче засідання на 14.11.2019 (а.с. 125-127).

08.11.2019 представник третьої особи МТСБУ Зімін Ю.О. подав до канцелярії суду пояснення до позовної заяви з додатками (а.с. 130-141).

14.11.2019 судом було закінчено підготовчі дії, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.12.2019 (а.с. 150-151).

16.12.2019 судом заслухано вступне слово представника позивача, відповідача, представника відповідача, їх відповіді на питання, з`ясовано обставини, на які учасники справи посилаються як на підстави своїх вимог і заперечень, та досліджено докази, якими вони обґрунтовуються, проголошено вступну та резолютивну частини рішення (а.с. 164-167, 168)

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

11.03.2019 ОСОБА_2 (Кредитор) та ОСОБА_4 (новий Кредитор) уклали договір відступлення права вимоги. Згідно п. 1 договору кредитор передає новому кредитору вимогу, а новий кредитор приймає її, та набуває право вимоги до осіб, відповідальних (винних) за спричинення кредитору матеріального збитку (майнової шкоди), заподіяного йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.03.2019 в м. Дніпро на пр. Дмитра Яворницького, буд. 49 за участі автомобіля «Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля «Ford Mondeo» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 . Відповідно до п. 2 Договору новий кредитор набуває право вимагати від страхової компанії ПрАТ «СК «Галицька», де застрахована цивільно - правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи), належного виконання зобов`язань за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2985242 по виплаті страхового відшкодування за спричинений кредитору збиток в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що зазначена у п. 1 цього Договору. Пунктом 3 визначено, що за цим Договором новий кредитор набуває право вимагати від винної особи у дорожньо-транспортній пригоді, або від будь-якої іншої особи, що в силу закону несе відповідальність за спричиненні винною особою збитки, відшкодування матеріального збитку (у т.ч. право вимоги по сплаті неустойки (пені) та витрат в порядку ст. 625 ЦК України), який був заподіяний кредитору внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що зазначена у п. 1 цього договору. Відповідно до п. 4 договору новий кредитор після підписання теперішнього договору, та отримання від кредитора нотаріально посвідченої довіреності згідно умов п. 6 цього договору, зобов`язується відремонтувати власними силами, та за власний кошт належний кредитору транспортний засіб автомобіль «Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 , що був пошкоджений внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 5 договору передбачено, що кредитор після підписання теперішнього договору втрачає право вимагати від страхової компанії ПрАТ «СК «Галицька», де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи), та від винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, або від будь-якої іншої особи, що в силу закону несе відповідальність перед кредитором за спричиненні винною особою збитки, компенсації матеріального збитку, або страхового відшкодування (у т.ч. компенсації неустойки (пені) та витрат в порядку ст. 625 ЦК України), заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що зазначена у п. 1 цього договору.Пунктом 10 передбачено, що у випадку, якщо після укладення теперішнього договору, Національною комісією з державного регулювання у сфері ринків фінансових послуг (або іншим уповноваженим органом) прийнято розпорядження про анулювання ліцензії на впровадження страхової діяльності страховику, де була застрахована цивільно - правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи), та у разі якщо новим кредитором початі роботи з відновлення пошкодженого ТЗ, та/або замовленні, та/або придбані замінні частини для відновлення пошкодженого ТЗ, кредитор зобов`язаний сплатити новому кредитору фактичні витрати на відновлювальний ремонт (або оплатити вартість придбаних запчастин) виходячи із вартості таких робіт (запчастин), що буде встановлена проведеною на замовлення нового кредитора автотоварознавчою експертизою (експертним висновком, звітом оцінювача автотоварознавця) Така оплата повинна бути здійснена на першу вимогу нового кредитора. (а.с. 7)

11.03.2019 ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_4 бути його представником в державних, громадянських, господарських підприємствах, установах, банках, організаціях, вести від його імені справи і т.д., що підтверджується копією довіреності ННТ 307365 (а.с. 8).

13.03.2019 ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 направив Голові Правління ПрАТ «СК Галицька» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про відшкодування оціненої шкоди (а.с. 9-11).

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 встановлено, що 11 березня 2019 року, приблизно о 13 год. 10 хв., ОСОБА_5 , на пр. Д. АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем «Форд», н/з WL 84657, не дотримав безпечної дистанції, чим порушив п. 13.1, 10.1 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінета Міністрів України від 10.10.2001 № 1306), уникаючи зіткнення з зупинившимся попереду автомобілем, небезпечно змінив напрямок руху праворуч, в наслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Шкода», д/н НОМЕР_1 , що стояв праворуч, під керуванням водія ОСОБА_7 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, завдані матеріальні збитки. ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 12).

Згідно копії висновку експерта № 1104/19/19 (авто товарознавча експертиза по встановленню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику КТЗ) від 05.04.2019, який виготовлений на замовлення ОСОБА_2 , вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінних складових частин КТЗ - «Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 26714,56 грн. (а.с. 15-39).

Згідно копії квитанції про оплату наданих експертних послуг від 05.03.2019 ОСОБА_2 сплатив 1500 грн. за послуги експерта зі складання висновку експерта (а.с. 40).

Згідно копії акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 30 від 22.05.2019 ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_9 уклали цей акт про те, що виконавцем виконані послуги з ремонту автомобіля Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 на суму 26714, 56 грн. (а.с. 42).

22.06.2019 ОСОБА_2 направив до Нацкомфінпослуг скаргу щодо затримання виплати страхового відшкодування, яка була підписана ОСОБА_4 , яка містить відомості про те, що 11.03.2019 до ПрАТ «СК Галицька» була надана заява щодо виплати страхового відшкодування, відповідно до якої потерпіла особа виявила бажання отримати страхове відшкодування шляхом виплати на рахунок ФОП ОСОБА_9 для проведення ремонтних робіт. Пеню за прострочення строків виплати страхового відшкодування просив перерахувати за реквізитами на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 43-45).

Згідно відповіді Нацкомфінпослуг було повідомлено, що ними було прийнято розпорядження від 06.06.2019 № 1060 «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) ПрАТ СК «Галицька», яке набрало чинності 07.07.2019. ПрАТ СК «Галицька» з 07.07.2019 не є ліцензіатом відповідно до Закону, не має право укладати договори страхування і Нацкомфінпослуг, як орган не здійснює контроль за дотриманням вимог ліцензійних умов ПрАТ СК «Галицька». Анулювання ліцензії не звільняє ПрАТ СК «Галицька» від обов`язку виконувати свої зобов`язання за укладеними договорами (полісами) страхування (а.с. 46-48).

Згідно копії розпорядження Нацкомфінпослуг № 1060 від 06.06.2019 було постановлено анулювати ліцензії ПрАТ СК «Галицька», видані розпорядженнями Держфінпослуг від 01.12.2005 № 4965, від 23.02.2007 № 6841, від 30.12.2010 № 1008 та Нацкомфінпослуг від 28.05.2013 № 1651 на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг у сфері страхування послуг в частині проведення конкретних видів страхування, в тому числі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 49-51).

ОСОБА_2 є власником транспортного засобу «Skoda Octavia А5», р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 55).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПрАТ СК «Галицька» в процесі провадження у справах про банкрутство, санацію, в процесі припинення не перебуває (а.с. 83-91, 139).

Згідно витягу з реєстру полісів внутрішнього ОСЦПВВТЗ - транспортний засіб з н.з. wl84657 на момент ДТП, яка сталася 11.03.2019 мав два діючих поліси: АМ 2985242 та АО333153 (а.с. 92-93).

ІV. Докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд відхиляє копію приймально-здавального акту, долучену до позовної заяви в якості доказу, оскільки з цієї копії не можливо встановити повний зміст цього документу через його низьку якість, дана копія не сприймається людським оком, так як всі літери розмиті. До того ж, цей документ не містить ПІБ Замовника взагалі та Виконавця на титульній сторінці, не містить ПІБ особи, яка здала автомобіль та не містить підпису виконавця в графах «Автомобіль в ремонт прийняв» та «Автомобіль з ремонту видав» (а.с. 41).

Також, суд відхиляє досудову вимогу ОСОБА_4 від 17.07.2019, згідно якої він пропонував ОСОБА_2 на протязі 7 днів з моменту отримання досудової вимоги вжити невідкладних заходів щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 26714, 56 грн., витрат на оплату послуг експерта авто товарознавця в розмірі 1500 грн. з огляду на таке.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що заподіяна особі і майну громадянина шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Інститут відшкодування шкоди в цивільному законодавстві це інститут, що забезпечує реакцію суспільства на порушення норм права та виконує відновлювальну функцію, спрямовану на приведення майнового стану потерпілого до стану, що існував до правопорушення. За своєю суттю інститут відшкодування шкоди також відіграє допоміжну роль у забезпеченні виконання функцій іншими інститутами.

Деліктна відповідальність це наслідок позадоговірного завдання шкоди, що пов`язується з виникненням деліктного зобов`язання. За деліктним зобов`язанням правопорушник зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати завдану шкоду, а інша сторона має право вимагати від заподіювача виконання цього зобов`язання. На відміну від договірної відповідальності, деліктна відповідальність є наслідком порушення загального правила не завдавати шкоди іншому, тобто абсолютного права особи. Наслідком реалізації деліктної відповідальності є відновлення первинного стану потерпілого. Зобов`язання з відшкодування завданої шкоди це позадоговірні зобов`язання, що виникають внаслідок порушення особистих немайнових і майнових прав потерпілого. Такі зобов`язання мають абсолютний характер і спрямовані на забезпечення найбільш повного відновлення цих прав за рахунок заподіювача шкоди або за рахунок інших осіб, на яких законом покладено обов`язок її відшкодування.

Отже, позивач не вірно трактує поняття «відшкодування матеріальних збитків», оскільки дане поняття застосовується у позадоговірних (деліктних) зобов`язань, при тому, що відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є договірними, оскільки між ними було укладено договір про відступлення права вимоги, що свідчить про невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів позивачем на стадії досудового врегулювання.

V.Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який: має ліцензію на здійснення даного виду страхування; є членом МТСБУ.

Згідно п. 51.7 ст. 51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика або визнання його неплатоспроможним (банкрутом) відповідно до закону страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій з цього виду страхування.

Відповідно до п. 51.10 ст. 51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, який протягом двох місяців має заборгованість перед МТСБУ щодо сплати у повному обсязі внесків, відрахувань до фондів МТСБУ, створених відповідно до цього Закону, або компенсації витрат, здійснених МТСБУ за його зобов`язаннями, втрачає відповідний статус асоційованого та/або повного члена МТСБУ.

Згідно п. 52.1 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»членство страховика в МТСБУ припиняється у разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ.

ПП. б п. 52.2 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виключення страховика з членів МТСБУ та/або позбавлення статусу повного члена МТСБУ здійснюється рішенням загальних зборів членів МТСБУ за поданням дирекції МТСБУ у зв`язку із відсутністю у страховика ліцензії на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності або її анулювання.

При цьому, п. 52.5 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Пунктом 20.3 ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ, на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Та обставина, що розпорядженням Нацкомфінпослуг від 06 червня 2019 року № 1060 ПрАТ «СК «ГАЛИЦЬКА» анульовано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг у сфері страхування послуг в частині проведення конкретних видів страхування, в тому числі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки відповідно до пункту 52.5 статті 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство якого в МТСБУ припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 15.05.2019 по справі № 753/9680/15-ц.

Окрім цього, навіть у відповіді на скаргу ОСОБА_2 щодо затримання виплати страхового відшкодування Нацкомфінпослуг було зазначено, що анулювання ліцензії не звільняє ПрАТ СК «Галицька» від обов`язку виконувати свої зобов`язання за укладеними договорами (полісами) страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

П. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва, тобто наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Частина 1 статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Проаналізувавши наведені вище положення ЦК України та зміст договору відступлення права вимоги від 11 березня 2019, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 вибув із правовідношень, які полягають у праві вимагати відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, що зазначена у п. 1 договору та після укладення цього договору ОСОБА_2 не має право вимагати від страхової компанії ПрАТ «СК «Галицька» її відшкодування.

Натомість, як встановлено судом з письмових доказів, новий кредитор ОСОБА_4 звертався до страхової компанії ПрАТ «СК «Галицька» з повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду, заявою про відшкодування оціненої шкоди, до Нацкомфінпослуг зі скаргою щодо затримання виплати страхового відшкодування, укладав акт прийому-передачі виконаних робіт з ФОП ОСОБА_9 не як новий кредитор в своїх інтересах, а як представник в інтересах ОСОБА_2 , який на той момент вже вибув з даних правовідносин за договором відступлення права вимоги, а тому всі ці процесуальні документи підписані не уповноваженою особою, а новий кредитор ОСОБА_4 в своїх інтересах навіть і не звертався до страхової компанії ПрАТ «СК «Галицька» з вимогою про виплату коштів, що в свою чергу свідчить про передчасність заявлення вимог до ОСОБА_2 , так як ОСОБА_4 , як новий кредитор до страхової компанії навіть не звертався і тим паче не отримував відмову в отриманні коштів, тобто не виконав свої обов`язки за договором.

Окрім цього, пунктом 10 договору відступлення права вимоги від 11.03.2019 передбачено, що у випадку, якщо після укладення теперішнього договору, Національною комісією з державного регулювання у сфері ринків фінансових послуг (або іншим уповноваженим органом) прийнято розпорядження про анулювання ліцензії на впровадження страхової діяльності страховику, де була застрахована цивільно - правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи), та у разі якщо новим кредитором початі роботи з відновлення пошкодженого ТЗ, та /або замовленні, та/або придбані замінні частини для відновлення пошкодженого ТЗ, кредитор зобов`язаний сплатити новому кредитору фактичні витрати на відновлювальний ремонт (або оплатити вартість придбаних запчастин) виходячи із вартості таких робіт (запчастин), що буде встановлена проведеною на замовлення нового кредитора автотоварознавчою експертизою (експертним висновком, звітом оцінювача автотоварознавця).

Суд з досліджених судом доказів вважає, що ОСОБА_4 не виконав умови, передбачені п. 10 договору відступлення права вимоги від 11.03.2019 з наступних підстав.

П. 10 договору передбачено, що за певними умовами кредитор зобов`язаний сплатити новому кредитору фактичні витрати на відновлювальний ремонт (або оплатити вартість придбаних запчастин) виходячи із вартості таких робіт (запчастин), що буде встановлена проведеною на замовлення нового кредитора автотоварознавчою експертизою, натомість автотоварознавчу експертизу було зроблено на замовлення ОСОБА_2 та саме ним здійснено оплати наданих експертних послуг у розмірі 1500 грн., що підтверджується доказами, долученими до позовної заяви, а тому виконання ОСОБА_4 цією вимоги не доведено суду належними доказвми.

Також, позивачем та його представником не надано жодного доказу, що саме ОСОБА_4 здійснено відновлення пошкодженого ТЗ, та /або замовленні, та/або придбані замінні частини для відновлення пошкодженого ТЗ та не надано жодного підтвердження оплати будь-яких послуг з відновлення пошкодженого ТЗ або замовлення/придбання замінних запчастин.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Тлумачення статті частини 3 статті 698 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: законодавець встановив пріоритет ЦК України в регулюванні договору роздрібної купівлі-продажу; у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.

У пункті 7 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу (абзац 2 частини одинадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Враховуючи, що позивачем не доведено існування будь-яких зобов`язальних правовідносин між ОСОБА_4 як новим кредитором та ФОП ОСОБА_9 , суд вважає, що позивачем не доведено факт здійснення відновлення пошкодженого ТЗ, та /або замовленні, та/або придбані замінні частини для відновлення пошкодженого ТЗ та не надано жодного підтвердження оплати будь-яких послуг з відновлення пошкодженого ТЗ або замовлення/придбання замінних запчастин та відповідно не доведено позивачем факт виконання ним умов договору за яким у нього виникає право на стягнення коштів з ОСОБА_2 за відновлення пошкодженого ТЗ або замовлення/придбання замінних запчастин.

Аналогічного правового висновку з приводу підтвердження існування будь-яких зобов`язальних відносин дійшов Верховний суд у постанові від 10.10.2018 по справі № 362/2159/15-ц.

До того ж, на момент відновлення автомобіля «Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 - розпорядження Нацкомфінпослуг від 06 червня 2019 року № 1060, яким у ПрАТ «СК «ГАЛИЦЬКА» було анульовано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, ще не було прийнято та у позивача як нового кредитора було достатньо часу для звернення до ПрАТ «СК «ГАЛИЦЬКА» з вимогою про сплату коштів за договором про відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 5 Договору про відступлення права вимоги від 11 березня 2019 року ОСОБА_2 втратив право вимагати від страхової компанії ПрАТ «СК «Галицька», де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи), та від винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, або від будь-якої іншої особи, що в силу закону несе відповідальність перед кредитором за спричиненні винною особою збитки, компенсації матеріального збитку, або страхового відшкодування (у т.ч. компенсації неустойки (пені) та витрат в порядку ст. 625 ЦК України), заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що зазначена у п. 1 цього договору.

Слід звернути увагу, що задоволення позову при діючому договорі, яким відступлено право вимоги та фактично позбавлено ОСОБА_2 права звернутися до будь-кого з вимогою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП може призвести до подвійного відшкодування позивачу суми, так як страхова компанія ПрАТ СК «Галицька» або МТСБУ так і не виконали своїх зобов`язань за договором страхування.

Таким чином, при задоволенні позову обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування буде покладено на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, що в свою чергу буде суперечити меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності та буде суперечити принципу справедливості, добросовісності та розумності.

Такого висновку дійшла Велика палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року по справі 761/23874/15-ц.

Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що, відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позивачем та його представником не доведено обставини, викладені у позовній заяві на обґрунтування позовних вимог, а саме те, що 1) на виконання вимог договору позивачем було вчинено дії щодо отримання страхового відшкодування, 2) позивачем було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження, 3) позивачем за власний кошт було відремонтовано транспортний засіб автомобіль «Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 , 4) ОСОБА_2 зобов`язаний відшкодувати позивачу всі фактично понесені ним витрати із виконанням цього договору.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, рішення ЄСПЛ в справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010).

Враховуючи встановлені судом обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмолено повністю, судовий збір необхідно покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22, 104, 237, 238, 239, 512, 514, 626, 628, 638, 698, 1166 ЦК України, ст. 20, 49, 51, 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 175, 258, 259, 264, 265, п. 15, п.п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ), треті особи: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." (місцезнаходження: м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 4, корп. 6а, ), Моторне (транспортне) страхове бюро України (місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ), ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ГАЛИЦЬКА" (місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, будинок 22, ) про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на сплату послуг експерта автотоварознавця у розмірі 1500,00 грн., витрат на відновлювальний ремонт у розмірі 26714,56 грн. та судового збору в сумі 768,40 грн., а всього 28982,96 грн. - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26.12.2019.

Головуючий суддя: К.С. Маштак