Провадження № 2/185/1675/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

прокурора: Тюрі В.В.,

представника позивача: Адаменко О.О.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області звернулася до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради виплачену допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, у розмірі 5 604,60 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позову прокурор посилався на те, що на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.06.2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 травня 2008 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не сплачував аліменти, внаслідок чого у період часу з лютого 2012 року по грудень 2015 року Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради призначило і виплатило ОСОБА_2 тимчасову державну допомогу на дитину в сумі 17 613,90 грн. Разом з тим, Павлоградською місцевою прокуратурою Дніпропетровської області було встановлено, що відповідач у період з травня 2012 року по червень 2012 року працював у ТОВ "ВІП-ПЛАСТ", отримуючи заробітну плату по 450,00 грн. та 550,00 грн. відповідно, у період з серпня 2013 року по березень 2014 року працював у ТОВ "Параллель-М ЛТД", отримуючи середню заробітну плату за місяць у розмірі 2 223,90 грн., а з січня 2015 року по травень 2015 року перебував на обліку та отримував допомогу по безробіттю у Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати виплачені ОСОБА_2 кошти за періоди з 01.05.2012 року по 30.06.2012 року, з 01.08.2013 року по 31.03.2014 року, з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року у сумі 5 604,60 грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 року відкрито провадження у справі та справа призначена для розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

У судовому засіданні прокурор Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області Тюря В.В. та представник Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити на доводах та підставах, зазначених у позові.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що дійсно у період з травня 2012 року по червень 2012 року працював у ТОВ "ВІП-ПЛАСТ", у період з серпня 2013 року по березень 2014 року працював у ТОВ "Параллель-М ЛТД", а з січня 2015 року по травень 2015 року перебував на обліку та отримував допомогу по безробіттю у Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості. У зв`язку з цим, у державного виконавця була реальна можливість направлення виконавчого листа за його місцем роботи, що виключило б заборгованість по аліментах.

Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

За вимогами ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Стаття 55 Конституції України закріплює право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

Згідно частини 4 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.06.2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 травня 2008 року до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів було пред`явлено до виконання до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідачем у судовому засіданні не заперечувався той, факт, що він знав про свій обов`язок щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно.

Згідно довідок Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 28.02.2012 року, 01.08.2013 року, 04.02.2014 року, 11.08.2014 року, 05.02.2015 року ОСОБА_2 не отримувала аліментів від ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, за виконавчим листом № 2-3757 від 24.06.2008 року, виданим Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, у період з 01.08.2011 року по 01.02.2012 року, з 01.02.2013 року по 01.08.2013 року, з 01.08.2013 року по 01.02.2014 року, з 01.02.2014 року по 01.08.2014 року, з 01.08.2014 року по 01.02.2015 року.

Відповідно до п. 8 ст. 181 СК України, якщо місце проживання батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Правовідносини з виплати державної допомоги сім`ям з дітьми регулюється, зокрема, Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - Порядок), затвердженим постановою КМУ №189 від 22.02.2006 р.

Відповідно до п. 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення.

Відповідно до п. 7 Порядку тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє одержувачу про те, які документи повинні бути подані протягом місяця.

За заявами ОСОБА_2 від 28.02.2012 року, 15.08.2013 року, 10.02.2014 року, 20.08.2014 року, 05.02.2015 року, як отримувача аліментів, Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради було призначено останній тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, на неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з наданими копіями рішень Управління соціального захисту населення про призначення допомоги сім`ям з дітьми та наданої інформації Управління соціального захисту населення від 23.05.2018 року за № 1156/02, вбачається, що ОСОБА_2 була призначена допомога на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.02.2012 року по 31.03.2012 року у розмірі 366,60 грн. щомісячно, з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року - 340,20 грн., з 01.07.2012 року по 30.09.2012 року - 343,20 грн., з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року - 348,30 грн., з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року - 359,10 грн., з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року - 363,00 грн., з 01.12.2013 року по 31.08.2015 року - 358,80 грн., з 01.09.2015 року по 31.12.2015 року - 436,50 грн. Загальна сума призначеної та виплаченої допомоги за весь період з 01.02.2012 року по 31.12.2015 року складає 17 613,90 грн. Загальна сума призначеної та виплаченої допомоги за періоди з 01.05.2012 року по 30.06.2012 року, з 01.08.2013 року по 31.03.2014 року, з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року складає 5 604,60 грн.

Частиною 10 ст. 181 СК України визначено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Згідно з п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, на яку посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету.

Утримання дитини являється, насамперед обов`язком її батьків. Держава несе субсидіарний (додатковий) обов`язок щодо надання дитині матеріального забезпечення.

Згідно довідки ТОВ "ВІП-ПЛАСТ" від 25.09.2018 року за № 25/09 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працював на підприємстві ТОВ "ВІП-ПЛАСТ" у період з 01 травня 2012 року по 30 червня 2012 року. Розмір заробітної плати за травень 2012 року складав 450,00 грн., за червень 2012 року - 550,00 грн. Про свій обов`язок щодо сплати аліментів та наявність виконавчого листа ОСОБА_1 не повідомляв, заяву не подавав, усно про відрахування аліментів з його заробітної плати не прохав, тому такі відрахування не проводилися.

Згідно довідки ТОВ "Параллель-М ЛТД" віл 24.05.2018 року за № 352 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працював оператором заправних станцій з 19.08.2013 року, був звільнений 14.03.2014 року за власним бажанням. ОСОБА_1 заяв на відрахування аліментів не надавав. Виконавчий лист не надходив. Заробітна плата за період з 19.08.2013 року по 14.03.2014 року складає 17 791,20 грн.

Згідно довідки Павлоградського міськрайонного центру зайнятості від 27.04.2018 року за № 549 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на обліку з 03.10.2014 року по 13.05.2015 року. Призначена допомога по безробіттю з 10.10.2014 року. Аліменти не утримувалися, оскільки постанова про звернення стягнення на заробітну плату (доходи) боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа в Павлоградський МРЦЗ не надходила і підстав для утримання аліментів не було. Припинено реєстрацію, у зв`язку з працевлаштування на підприємство ТОВ "Альянс Холдинг" з 13.05.2015 року. Перебував на обліку з 01.12.2016 року по 05.12.2016 року. Допомога по безробіттю не призначалась. Припинено реєстрацію, у зв`язку з працевлаштування на підприємство ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" з 05.12.2016 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова сулу, лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначено йому покарання у вигляді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від призначеного остаточного основного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3 мст. 76 КК України.

Зазначеним вироком суду встановлено, що дійсно ОСОБА_1 згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.06.2008 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист № 2/3757 від 24.06.2008 року, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 травня 2008 року та до досягнення дитиною повноліття. Маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів, починаючи з 28 вересня 2010 року до 30 березня 2015 року аліменти не сплачував, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів. Усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До 2012 року офіційно не працевлаштовувався, з 01.05.2012 року до 30.06.2012 року офіційно працював в ТОВ "ВІП - ПЛАСТ", де отримував заробітну плату, однак приховав свій дохід і місце роботи від державного виконавця. Крім того, ОСОБА_1 в період часу з 18.08.2013 року до 14.03.2014 року офіційно працював у ТОВ "Параллель-М ЛТД", де отримував заробітну плату, однак приховав свій дохід і місце роботи від державного виконавця. В результаті систематичного ухилення від обов`язку сплати присуджених судом аліментів, приховування доходів від державного виконавця, ігнорування звернень ОСОБА_2 , а також попереджень державного виконавця про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності, неповідомлення за місцями роботи та в Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості про наявність рішення суду про стягнення аліментів - утворив заборгованість по сплаті аліментів за період з 28 вересня 2010 року до 30 березня 2015 року в сумі 40 148,00 грн., зокрема, за 2010 рік: вересень - 53,00 грн., жовтень - грудень по 529,00 грн., всього - 1 640,00 грн.; 2011 рік: січень - грудень по 647,00 грн., всього - 7 764,00 грн.; 2012 рік: січень - грудень по 767,00 грн., всього - 9 204,00 грн.; 2013 рік: січень - грудень по 766,00 грн., всього - 9 192,00 грн.; 2014 рік: січень - жовтень по 813,00 грн., листопад - грудень по 842,00 грн., всього - 9 814,00 грн.; 2015 рік: січень - 854,00 грн., лютий - 854,00 грн., березень - 826,00 грн., всього - 2 534,00 грн.

Таким чином, у період з травня 2012 року по червень 2012 року, з серпня 2013 року по березень 2014 року, з січня 2015 року по травень 2015 року, відповідач працював та отримував дохід, натомість ОСОБА_1 приховував свій дохід і не сплачував аліментів ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого виникла заборгованість по аліментах та Управлінням за вказаний період було призначено та виплачено ОСОБА_2 тимчасову державну допомогу на дитину у розмірі 5 604,60 грн.

Погашення боргу по аліментах відповідачем не звільняє його від обов`язку повернути до Державного бюджету допомогу, виплачену до погашення заборгованості.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, , виплачену допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, у розмірі 5 604 (п`ять тисяч шістсот чотири) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області понесені судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Світличної Гани, буд. 64-а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02909938.

Позивач - Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 47, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 03192170.

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 20 серпня 2019 року.

Суддя В.М. Бондаренко