Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 371/676/16-ц

провадження №61-18668св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Миронівської районної державної адміністрації Київської області, Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Коритище» про визнання права на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування за касаційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Коритище» на рішення апеляційного суду Київської області від 31 січня 2017 року у складі колегії суддів: Лівінського С. В., Матвієнко Ю. О., Мельника Я. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: Миронівська районна державна адміністрація Київської області, Коритищенська сільська рада Миронівського району Київської області, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Коритище»

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миронівської районної державної адміністрації Київської області, Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Коритище» (далі СТОВ «Коритище»), у якому, з урахуванням уточнень, просив визнати за ним у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право на земельну ділянку (пай) із земель переданих до резервного фонду при розпаюванні колективного сільськогосподарського підприємства ім. Стрільця села Коритище Миронівського району Київської області розміром 4,76 в умовних кадастрових гектарів з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарства виробництва в адміністративних межах Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, яке належало спадкодавцеві ОСОБА_4

2. Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 Відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом від 30 вересня 1998 року після його смерті спадщину прийняла дружина (мати позивача) - ОСОБА_3

3. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Єдиним спадкоємцем за заповітом є позивач ОСОБА_1

4. Позивач указав, що за життя його батько ОСОБА_2 був членом

КСП ім. Стрільця села Коритище Миронівського району Київської області, однак не був включений до списку громадян членів сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю

від 27 жовтня 1995 року, а тому не отримав сертифікат на земельну частку (пай), хоча мав на це право.

5. На підставі рішення Коритищенської сільської ради народних депутатів

від 24 лютого 1995 року №3 КСП ім. Стрільця села Коритище Миронівського району Київської області 27 жовтня 1995 року було видано державний акт на право колективної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю під № 14.

6. На базі Колгоспу ім. Стрільця с. Коритище Миронівського району Київської області створене акціонерне товариство сільськогосподарське підприємство «Коритище» згідно протоколу загальних зборів від 17 лютого 1996 року,

АТСП «Коритище» згідно протоколу загальних зборів від 24 лютого 2000 року реорганізовано в СТОВ «Коритище», яке є правонаступником усіх попередніх організацій.

7. При зверненні до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В. В. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Київська область Миронівський район на території Коритищенської сільської ради, позивач отримав лист, яким нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності померлої матері на цю земельну ділянку.

8. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 26 жовтня

2016 року у складі судді Гаврищука А. В. в задоволенні позову відмовлено

10. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матері позивача

ОСОБА_3, єдиним спадкоємцем якої є позивач, не належало право на спірну земельну ділянку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Стрільця села Коритище Миронівського району Київської області розміром 4.76 в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, а тому таке право не може бути успадковане позивачем.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

11. Рішенням апеляційного суду Київської області від 31 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Миронівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну частку (пай) із земель переданих до резервного фонду при розпаюванні колективного сільськогосподарського підприємства імені Стрільця, села Коритище, Миронівського району, Київської області, в розмірі 4,76 умовних кадастрових гектарів, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області, яка належала його батькові ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

12. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що хоча ОСОБА_3, і не оформила належним чином своє спадкове право власності на вказану земельну ділянку, однак вважається, що її прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_2, подавши своєчасно заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та отримавши свідоцтво на право власності на частину спадщини, а саме на спадковий житловий будинок, з таких підстав

ОСОБА_1 також має право на спірну земельну ділянку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, СТОВ «Коритище» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував тієї обставини, що позивачем не доведено порушення його прав чи інтересів, оскільки відсутні докази наявності у матері позивача ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, права на спадкування спірної земельної ділянки так і не доведено право ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на набуття права на спірний пай в СТОВ «Коритище».

Доводи інших учасників справи

15. Доводи заперечень ОСОБА_1 На касаційну скаргу зводяться до того, що рішення апеляційного ухвалено з дотриманням норм матеріального іпроцесуального права та жодним чином не порушує законні права та інтереси відповідача СТОВ «Коритище».

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

16. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

17. Відповідно до підпункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

18. Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

19. У квітні 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

20. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

21. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

22. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

23. Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

24. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2

25. За життя ОСОБА_2 був членом колгоспу ім. Карла Маркса,

ім. Стрільця с. Коритище Миронівського району Київської області у період з 1971 року по 1995 рік.

26. Відповідно до довідки СТОВ «Коритище» від 11 листопада 2015 року згідно протоколу загальних зборів від 17 лютого 1996 року колгосп ім. Стрільця реорганізовано у акціонерне товариство сільськогосподарського підприємства «Коритище». Відповідно до протоколу від 24 лютого 2000 року АТСП «Коритище» реорганізовано у СТОВ «Коритище», яке є правонаступником всіх попередніх організацій.

27. ОСОБА_2 було включено до списку членів колгоспу із їх числа і працівників сфери обслуговування для визначення середньої частки землі в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Стрільця с. Коритище.

28. Згідно рішення Коритищенської сільської Ради народних депутатів

від 24 лютого 1995 року було виготовлено та видано КСП ім. Стрільця державний акт на право колективної власності на землю, який посвідчував, що вказаному власнику передається у колективну власність 1031,8 га в межах згідно із планом. Зазначений державний акт 27 жовтня 1995 року було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю.

29. За життя ОСОБА_2 не був включений до списку громадян-членів сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком до державного акта на право колективної власності на землю від 27 жовтня 1995 року, який видано КСП ім. Стрільця села Коритище Миронівського району Київської області на підставі рішення Коритищенської сільської ради народних депутатів від 24 лютого 1995 року та був зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю.

30. Розпорядженням Миронівської районної державної адміністрації Київської області від 28 жовтня 1996 року №269 було затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розмір в умовних кадастрових гектарах АТ «Коритище» та видачу членам АТ «Коритище» сертифікатів на право, на земельну частку (пай) згідно з прикладеними списками.

31. На момент видачі вказаного розпорядження 28 жовтня 1996 року, ОСОБА_2 помер. Списку-додатку до зазначеного розпорядження, де було б вказано прізвище та ініціали ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

32. Після смерті ОСОБА_2 належне йому майно успадкувала його дружина (матір позивача) ОСОБА_3

33. ОСОБА_3 не зверталася до Миронівської районної державної адміністрації Київської області, інших компетентних органів з приводу вирішення питання про можливість видачі сертифікату на право власності на земельну частку (пай), яка могла належати її чоловікові ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду.

34. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

35. Відповідно до заповіту ОСОБА_3 заповіла все своє майно

ОСОБА_1

36. У матеріалах спадкової справи, яка відкрилася після смерті

ОСОБА_3, відсутні докази, що вона оформила свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 в частині права власності на земельну частку (пай).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

37. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

38. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

39. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

40. Предметом спору у справі, яка переглядається, є визнання за позивачем у порядку спадкування після смерті батьків право на земельну ділянку (пай) із земель переданих до резервного фонду при розпорюванні колективного сільськогосподарського підприємства ім. Стрільця села Коритище Миронівського району Київської області розміром 4,76 в умовних кадастрових гектарів з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарства виробництва в адміністративних межах Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області.

41. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

42. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року

№ 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

43. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку(пай) основними документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

44. Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України в редакції від 22 червня 1993 року, та зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.

45. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

46. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

47. Згідно зі статтею 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

48. Відповідно до положень статте 57, 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи місцевим та апеляційним судами, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

49. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов'язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

50. Задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із наявності передумов для набуття ОСОБА_2 права на земельну ділянку (пай), оскільки за життя він був членом колгоспу ім. Карла Маркса, ім. Стрільця с. Коритище Миронівського району Київської області.

51. Водночас, суд апеляційної інстанції не врахував, що однією з безумовних підстав набуття права на земельний пай є включення члена колективного сільськогосподарського підприємства до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

52. Разом із тим, позивач не надав доказів на підтвенрдження того, що за життя ОСОБА_2 був включений до списку громадян-членів сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком до державного акта на право колективної власності на землю від 27 жовтня 1995 року, який видано КСП ім. Стрільця села Коритище Миронівського району Київської області на підставі рішення Коритищенської сільської ради народних депутатів від 24 лютого 1995 року та був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю.

53. Крім того, ОСОБА_3, яка була спадкоємцем ОСОБА_2, за життя не зверталася до Миронівської районної державної адміністрації Київської області, інших компетентних органів з приводу вирішення питання про можливість видачі сертифікату на право власності на земельну частку (пай), яка могла належати її чоловікові ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду.

54. Встановивши, що право, яке просить визнати за ним позивач у порядку спадкування, його батько як спадкодавець за життя не набув, такого права також і не набула мати позивача, що підтверджено дослідженою судом спадковою справою, місцевий суд зробив обґрунтований висновок про відмову у позові.

55. Вказане свідчить, що апеляційним судом безпідставно скасовано рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

56. Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

57. Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, рішення апеляційного суду згідно зі статтею 413 ЦПК України підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Щодо судових витрат

58. Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

59. Ураховуючи задоволення касаційної скарги, скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції з ОСОБА_1 на користь СТОВ «Коритище» підлягає стягненню 2 155,55 грн судового збору за подачу касаційної скарги.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1.Касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Коритище» задовольнити.

2.Рішення апеляційного суду Київської області від 31 січня 2017 року скасувати, рішення Миронівського районного суду Київської області

від 26 жовтня 2016 року залишити в силі.

3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Коритище» 2 155,55 грн судового збору за подачу касаційної скарги.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді І. В. Литвиненко

Є. В. Петров

В.

В. Сердюк

І.

М. Фаловська