КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/756/18 Головуючий у суді першої інстанції: Оладько С.І.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1472/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Маличівській Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, Реєстраційна служба Ірпінського міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду опубліковано в газеті «Голос України» від 03.10.2018 № 185 (6940).

Ухвалою апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, Реєстраційна служба Ірпінського міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння прийнято до провадження Київського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Волошиної В.М., суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, Реєстраційна служба Ірпінського міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.03.2012 ОСОБА_3 на підставі пункту 1.1 договору купівлі - продажу передав земельну ділянку розміром 0,3388 га, яка розташована у Київській області , смт . Гостомель , у Гостомельської селищної Ради , кадастровий номер НОМЕР_1 у спільну часткову власність, а саме: ОСОБА_4 належить 0,1694 га частка 1/2; ОСОБА_5 0,0847 га частка 1/4; ОСОБА_2 площею 0,0847 га, частка 1/4, за що отримав обговорену грошову суму.

Вище зазначений договір нею 07 червня 2013 року на підставі ст.15 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"(в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) було зареєстровано Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області, про що видано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/4 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, Гостомельська селищна Рада .

На початку 2016 року їй стало відомо, що 01 грудня 2012 року на дану земельну ділянку було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС Ірпінського МУЮ Медвецька М.В., та згодом 06 листопада 2013 року на підставі протоколу виданого ПП «СП Юстиція» про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна вище зазначену земельну ділянку було продано громадянину ОСОБА_1 - відповідачу, тобто через 5 (п`ять) місяців, після того, як її право власності на 1/4 вищезазначеної земельної ділянки було зареєстроване в реєстраційній службі Ірпінського міського управління юстиції. Крім того, 19 листопада 2013 року, не попереджаючи її та інших співвласників земельної ділянки по договору купівлі-продажу від 30 березня 2012 року, реєстраційна служба безпідставно видалила запис про реєстрацію її права власності на 1/4 частку вищезазначеної земельної ділянки та право власності інших співвласників земельної ділянки.

Вказувала, що її право власності не було скасоване рішенням суду, отже невідомо, на якій підставі реєстратор ОСОБА_6 видалив з Державного реєстру речових прав запис про одержання нею права власності на 1/4 земельної ділянки та поставив відмітку «помилкова реєстрація».

До того ж, ОСОБА_3 з 30 березня 2012 року не був власником вищезазначеної земельної ділянки, про що свідчить договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,3388 га, яка розташована у Київській області , смт. Гостомель , у Гостомельської селищної Ради , кадастровий номер НОМЕР_1 у спільну часткову власність між ОСОБА_3 та нею, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , відміткою від 30 березня 2012 році на Державному Акті на право власності на земельну ділянку ( серія НОМЕР_4 ) засвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К.В.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ј частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: Київська область, смт. Гостомель, Гостомельської селищної ради . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 704,00 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції під час розгляду справи не досліджувались обставини щодо існування у позивача перешкод для проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки і яким чином зміни у законодавстві вплинули на дії позивача. Вважає, що бездіяльність позивача щодо не проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки призвела до позбавлення права власності на цю земельну ділянку відповідача, який придбав нерухоме майно на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 , сплатив власні кошти у розмірі 35 700,00 грн. та зареєстрував своє право на земельну ділянку 27 листопада 2013 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Доказів щодо оскарження дій державного реєстратора, який видалив запис про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на частку земельної ділянки та право власності інших співвласників позивачем не надано, а тому єдиним законним власником земельної ділянки є відповідач ОСОБА_1 . Звернув увага на те, що покладені в основу рішення обставини, що були встановленні у судовому рішенні Апеляційного суду Київської області від 08 травня 2018 року, є предметом перевірки у касаційній інстанції за поданою представником ОСОБА_1 касаційною скаргою. Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просила відхили апеляційну скарги ОСОБА_1 та залишити без змін рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що продаж спірної земельної ділянки відбувся в той час, коли вона належала на праві спільної часткової власності позивачу та іншим співвласникам: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Судовим рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 травня 2018 року, яке набрало законної сили, визнано недійсними прилюдні торги від 06 листопада 2013 року, визнано недійсним свідоцтво про право власності від 27 листопада 2013 року на земельну ділянку, площею 0,3388 га, що знаходиться на території Гостомельської селищної ради, кадастровий номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_1 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нечипоренко О.В. та зареєстроване в реєстрі за № 1055, в тому числі за позивачем визнано право власності на ј частину земельної ділянки. Не зважаючи на постанову Апеляційного суду Київської області від 08 травня 2018 року, та ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 вересня 2016 року, залишену без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2016 року, ОСОБА_1 13 червня 2018 року відчужив земельну ділянку, площею 0,3388 га, що знаходиться на території Гостомельської селищної ради, кадастровий номер НОМЕР_1 , уклавши договір купівлі-продажу земельної ділянки, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 150-151).

Сторони та треті особи в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін, 3-х осіб в судове засідання, які про час та місце розгляду справи повідомлялися, причину неявки суду не повідомили, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Позивач у своїй письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутності. Щодо клопотання про відкладення розгляду справи адвоката Шевченко М.М. - представника відповідача ОСОБА_1 , то апеляційний суд його відхиляє виходячи з наступного.

Цивільна справа з апеляційною скаргою надійшла до Київського апеляційного суду 08 жовтня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року апеляційне провадження по справі було зупинено до закінчення розгляду Верховним Судом справи №367/5808/16-ц.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційне провадження було поновлено, а справу призначено до розгляду на 19 серпня 2019 року на 10-15 год. Про час і місце розгляду справи відповідач ОСОБА_1 був повідомлений 19 червня 2019 року, про що свідчить поштове повідомлення.

В день розгляду справи 19 серпня 2019 року о 9-33 год. представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 подав на прийом громадян Київського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його участю у справі Господарського суду м. Києва, яка була призначена ухвалою Господарського суду м. Києва від 29 липня 2019 року до розгляду на 19 серпня 2019 року на 12 год. А тому, враховуючи викладене, апеляційний суд не може визнати неявку сторони відповідача в судове засідання 19 серпня 2019 року на 10-15 год. з поважних причин.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межа доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та витребовуючи із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ј частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: Київська область, смт . Гостомель , Гостомельської селищної ради , суд першої інстанції послався на встановлені обставини у судовому рішенні Апеляційного суду Київської області від 08 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київські області, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», третя особа: Реєстраційна служба Ірпінського міського управління юстиції Київської області про визнання права власності, визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про право власності ( цивільна справа № 367/5808/16-ц), яким визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0847 га, що знаходиться на території Гостомельської селищної ради, кадастровий номер НОМЕР_1 . Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 , від 06 листопада 2013 року; визнано недійсним свідоцтво про право власності від 27 листопада 2013 року на земельну ділянку площею 0,3388 га, що знаходиться на території Гостомельської селищної ради, кадастровий номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_1 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нечипоренко О.В та зареєстрованого в реєстрі за № 1055 (а.с. 93).

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги позивача ОСОБА_2 зводились до того, що 30.03.2012 вона разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за договором купівлі - продажу придбали у спільну часткову власність земельну ділянку розміром 0,3388 га, яка розташована у Київській області , смт . Гостомель , у Гостомельської селищної Ради , кадастровий номер НОМЕР_1 . За цим договором їй належить ј частка земельної ділянки, площею 0,0847 га. Вказаний договір нею 07 червня 2013 року на підставі ст.15 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) було зареєстровано Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області, про що видано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/4 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, Гостомельська селищна Рада . На початку 2016 року їй стало відомо, що 01 грудня 2012 року на дану земельну ділянку було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС Ірпінського МУЮ Медвецька М.В., та в подальшому 06 листопада 2013 року на підставі протоколу виданого ПП «СП Юстиція» про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна вище зазначену земельну ділянку було продано громадянину ОСОБА_1 . Посилаючись на те, що її право власності не було скасовано рішенням суду, тому правових підстав для проведення реєстраційних дій з видалення запису з Державного реєстру речових прав запис про одержання нею права власності на 1/4 частину земельної ділянки, як «помилкова реєстрація» та продажу спірної ділянки на прилюдних торгах не було. Враховуючи викладене, позивач просила витребувати у відповідача зазначену земельну ділянку на підставі статті 388 ЦК України.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Одним із випадків, коли майно можливо витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (пункт 3 частини 1 статті 388 ЦК України). За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

У справі, рішення в якій переглядається апеляційним судом, спірна земельна ділянка вибула від власника ОСОБА_2 на підставі виконання рішення суду органами ВДВС про стягнення боргу з ОСОБА_3 шляхом її арешту та реалізації з прилюдних торгів.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 травня 2018 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0847 га, що знаходиться на території Гостомельської селищної ради, кадастровий номер НОМЕР_1 . Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 , від 06 листопада 2013 року; визнано недійсним свідоцтво про право власності від 27 листопада 2013 року на земельну ділянку площею 0,3388 га, що знаходиться на території Гостомельської селищної ради, кадастровий номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_1 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нечипоренко О.В та зареєстровано в реєстрі за № 1055 (а.с. 93).

Постановою Верховного Суду від 30 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_9 - представника ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Київської області від 08 травня 2018 року залишено без задоволення, а рішення суду без змін.

З даних рішень слідує, що позивач ОСОБА_2 є належним власником спірної земельної ділянки.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував положення стаття 388 ЦК України та правомірно вважав, що за правилами цієї статті земельну ділянку можливо витребувати у відповідача, як у добросовісного набувача.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав до задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги з приводу неповного дослідження обставин справи, не перевірки перешкод в реєстрації права власності на земельну ділянку за позивачем, що, на думку відповідача, призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Всі висновки суду першої інстанції щодо правомірності заявленого позову та можливості відновлення порушеного права у обраний позивачем спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, яким надана відповідна правова оцінка.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга відповідача не містить, а в судове засідання апеляційного суду відповідач не з`явився.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 367,374,375,382,384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: