Справа № 454/4036/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в підготовчому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Домашівської сільської ради Сокальського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем та прийняття спадщини-,

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем та прийняття спадщини з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 роки помер батько позивача ОСОБА_1 та чоловік відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації актів про смерть Домашівською сільської радою Сокальського району Львівської області зроблено атковий запис № 15 від 09.03.2002 року та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

До дня смерті ОСОБА_4 проживав постійно та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , на день смерть разом із ним за вказаною адресою, проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 та проживав без реєстрації його син, позивач по справі ОСОБА_1 , які проживають в даному будинку по даний час, що підтверджується довідкою Домашівської сільської ради № 1091 від 30.11.2018р.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Домашівською сільської радою 23.02.1990р., згідно рішення Сокальського райвиконкому № 41 від 22.02.1990р. записаного в реєстрову книгу, за номером 38, що підтверджується довідкою ДКП ЛОР Червоноградське МБТІ № 8437 від 28.11.20І8р. А також на середню земельну частку (пай), що належав спадкодавцю на підставі сертифіката серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай) виданого йому на підставі рішення Сокальської райдержадміністрацїї № 256 від 27 травня 1997р. загальною площею 1,6400га.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склав заповіт на все належне майно на користь свого сина ОСОБА_1 - позивача по справі, заповіт посвідчено виконкомом Домашівської сільської ради Сокальського району Львівської області 18 листопада 1999 року та зареєстрованого за № 15.

Після смерті батька позивач прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шести місяців після його смерті, проживає у спадковому житловому будинку по даний час хоча і не зареєстрований у ньому.

Будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька довіритель вважав, що внаслідок фактичного вступу в володіння спадковим майном він в будь-який час зможе реалізувати своє право на це майно, а відтак не подавав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

В жовтні 2018 року позивач звернувся до нотаріуса з наміром врегулювати спадкові майнові відносини, однак йому було усно роз`яснено що на підставі довідки про постійне проживання зі спадкодавцем на час смерті він на даний час не може оформити спадщину позаяк змінено законодавство, зокрема вимоги до документів , що подаються нотаріусу, а відтак він вважається таким що пропустив строк для прийняття спадщини.

Слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 був чинний ЦК УРСР 1963 року, нормами якого було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом.

Відтак, позивач змушений звертатися до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та прийняття спадщини, а не з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 - дружина померлого та мати позивача не претендує на спадкове майно та відмовляється від нього , оскільки є особою похилого віку ( 88 років), хоча вважається такою, що прийняла спадщину, позаяк як і позивач проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи те, що житловий будинок АДРЕСА_1 та земельний пай розташовані на території Домашівської сільської ради Сокальського району Львівської області, яка може управляти майном на своїй території та на даний час у встановленому законом порядку ніким не успадкований ні за законом ні за заповітом, то вважаю, що саме Домашівська сільська рада у судовому порядку може набути права на спадковий будинок та земельний пай як на від умерлу спадщину, а тому вона також є належним відповідачем по справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник Домашівської сільської ради в судове засідання не прибули, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та просять задоволити.

Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно зі ч.3ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, статею 1268ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його її майнових та немайнових прав, що повязані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30 травня 2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до свідоцтва про смерть вбачається, що батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 про зо зроблено атковий запис № 15 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до Довідки виданої Домашівської сільської ради № 1091 від 30.11.2018р. вбачається, що до дня смерті ОСОБА_4 проживав постійно та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , на день смерть разом із ним за вказаною адресою, проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 та проживав без реєстрації його син, позивач по справі ОСОБА_1 які проживають в даному будинку по даний час

Відповідно до Заповіту вбачається, що ОСОБА_4 все належне йому майно заповів своєму синові ОСОБА_1 .

Згідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 є власником земельної частки загальною площею 1,6400га., що розташована на території селянської спілки «Діброва».

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийняття ним спадщини після смерті батька шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийняття ним спадщини після смерті батька шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О. А. Веремчук