У Х В А Л А

22 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 757/61326/18-ц

провадження № 61-15545ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 липня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Сбербанк», публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 липня 2019 року, яка не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає поверненню з таких підстав.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Згідно з частиною першою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У поданій касаційній скарзі заявник не навів підстав касаційного оскарження, не зазначив, які саме норми матеріального чи процесуального права були порушені апеляційним судом і в чому полягають ці порушення.

Зміст касаційної скарги зводиться до викладу обставин справи та пояснень заявника.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня

1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain»

від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 липня

2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Сбербанк», публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун