Ухвала

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 460/43/18

провадження № 61-39931ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАЧ» на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАЧ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета

спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ», про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАЧ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВУЗЬКЕ», про витребування майна з чужого незаконного володіння.

10 листопада 2018 року Яворівським районним судом Львівської області в порядку забезпечення позову вжито заходи забезпечення позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРАЧ» звернулося з клопотанням про зустрічне забезпечення позову.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 27 червня

2018 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «СТРАЧ» у задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Постановою Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАЧ» залишено без задоволення, а ухвалу Яворівського районного суду Львівської області

від 27 червня 2018 року - без змін.

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРАЧ» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Однією із основних засад судочинства визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені

в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якою розглянуто питання щодо зустрічного забезпечення, після її перегляду в апеляційному порядку, не входить до переліку судових рішень, які можуть бути предметом оскарження у касаційному порядку в контексті положень частини першої статті 389 ЦПК України, тому такі судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАЧ» на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 27 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко