Провадження №22-ц/812/2020/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 грудня 2019 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Біляєвою В.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Голосова Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №473/4262/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу, яку постановив Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Старжинської Ольги Євгеніївни у приміщенні цього суду 11 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі шляхом визнання незаконним наказу про звільнення, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») про поновлення на роботі шляхом визнання незаконним наказу про звільнення, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано тим, що 01 липня 2019 р. ОСОБА_1 наказом відповідача №1320/ос був призначений на посаду директора філії «Центр з будівництва та ремонту колій» АТ «Українська залізниця». Між ним та АТ «Укрзалізниця» укладено трудовий договір від 01 липня 2019 р. №143-2019, що є строковим трудовим договором, на строк один рік з 03 липня 2019 р. по 02 липня 2020 р. Наказом АТ «Укрзалізниця» від 29 серпня 2019 р. №1743/ос позивача звільнено з займаної посади з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін.

Посилаючись на те, що своєї згоди на звільнення не давав, заяви про звільнення не писав, ОСОБА_1 просив наказ від 29 серпня 2019 р. №1743/ос визнати незаконним та скасувати, поновити його на посаді з 29 серпня 2019 р. та стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29 серпня 2019 р. по день ухвалення рішення по справі.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2019 р. відкрито провадження за вказаним позовом. Ухвала мотивована тим, що позовна заява підсудна Вознесенському міськрайонному суду Миколаївської області.

В апеляційній скарзі АТ «Укрзалізниця» просить ухвалу суду скасувати як постановлену з порушенням правил підсудності, направити справу до Печерського районного суду м. Києва за встановленою підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права: провадження у справі відкрито з порушенням правил підсудності, оскільки ні в позовній заяві, ні в ухвалі суду не зазначено підстав та доказів подання відповідної позовної заяви саме до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, тоді як відповідно до статті 27 ЦПК України позов до юридичних осіб пред`являються до суду за їхнім місцезнаходженням. Оскільки місцезнаходженням відповідача - УТ «Укрзалізниця» є адреса: м. Київ, вул. Тверська, 5, справа підсудна Печерському районному суду м. Києва. Судом провадження у справі відкрито у день подачі позовної заяви, але суд не з`ясовував місце проживання позивача або місцезнаходження відповідача. Позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтями 175, 177 ЦПК України, зокрема, не оплачені судовим збором вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. За такого суд помилково порушив провадження у справі, тоді як мав залишити позовну заяву без руху, виходячи з приписів статей 185, 187 ЦПК України.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Голосовим Ю.В. поданий відзив на апеляційну скаргу, у якому представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Відзив мотивований тим, що доводи апеляційної скарги є надуманими і такими, що містять ознаки зловживання процесуальними правами. Даний позов, що випливає із трудових правовідносин, поданий у відповідності до правил частини 1 статті 28 ЦПК України до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача. Позивачем до суду поданий паспорт з відміткою про реєстрацію місця проживання, яке достеменно відомо відповідачеві. За подачу позову позивач сплатив 1865,30 грн. судового збору, що у підготовчому судовому засіданні доведено до відома представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вимоги до судового рішення викладені у статтях 263, 264 ЦПК України.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відкриваючи провадження у справі та призначаючи справу до розгляду, суддя Возненесенського міськрайонного суду Миколаївської області вважав, що зазначений позов підсудний даному суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та АТ «Укрзалізниця» 01 липня 2019 року був укладений строковий трудовий договір від №143-2019 (на один рік, з 03 липня 2019 року по 02 липня 2020 року), який наказом АТ «Укрзалізниця» від 29 серпня 2019 року №1743/ос був достроково припинений - позивача звільнено з займаної посади з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті. 36 КЗпП України, за згодою сторін. Таким чином позивачем ініційований трудовий спір, тобто спір, який виникає з трудових правовідносин.

З приводу законності звільнення позивача за вказаним наказом виник даний спір, за вирішенням якого ОСОБА_1 звернуся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом.

За загальними правилами територіальної підсудності, визначеним частиною 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Поряд з цим статтею 28 ЦПК України передбачена можливість підсудності окремих категорій справ за вибором позивача, зокрема, визначено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з наданої ОСОБА_1 до позовної заяви довідки від 11 вересня 2019 року відділу ведення реєстру територіальної громади міста Вознесенська Управління надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Вознесенської міської ради, місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 32 КЗпП України спори за заявами працівників про поновлення на роботі відносяться до трудових спорів.

За такого ОСОБА_1 , який звернувся з позовом про поновлення на роботі до АТ «Укрзалізниця», до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, дотримався правил територіальної підсудності, а суд обґрунтовано відкрив провадження у справі, оскільки з урахуванням викладеного та положень частини 1 статті 28 ЦПК України позивач правомірно звернувся з даним позовом до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання, тому ухвала суду про відкриття провадження у справі постановлена з дотриманням норм ЦПК України щодо правил територіальної підсудності цивільних справ, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково, відкриваючи провадження у справі, вважав, що справа підсудна Вознесенському міськрайонному суду Миколаївської області не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано визначив підсудність за місцем проживання позивача на підставі положень статті 27 ЦПК України.

Зокрема, аргументи про відсутність у справі доказів реєстрації місця проживання позивача спростовуються наявністю довідки від 11 вересня 2019 року відділу ведення реєстру територіальної громади міста Вознесенська Управління надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Вознесенської міської ради, згідно з якою місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Щодо аргументів апеляційної скарги про невідповідність змісту позовної заяви вимогам статей 175, 176 ЦПК України, то ці доводи поза межами повноважень апеляційного суду у цьому апеляційному провадженні, предметом якого в силу пункту 8 частини 1 статті 353 ЦПК України виключно є перевірка ухвали суду про відкриття провадження у справі стосовно наявності порушення правил підсудності.

З урахуванням викладеного колегія суддів в силу положень статті 375 ЦПК України не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з дотриманням вимог процесуального та матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

__________________________________________

Повний текст постанови виготовлений 26 грудня 2019 року