Справа № 708/441/19
Номер провадження № 2/708/141/19
Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді - Івахненко О.Г.,
при секретарі - Циріль С.В.,
представника позивача - Яковенка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Кам"янка" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН», треті особи Державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області, Чигиринська міська рада Черкаської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки,-
Позивач вважає, що договір оренди землі від 04.03.2010 року та договір про внесення змін до договору оренди землі від 01.6.2016 року укладені між ТОВ СП «Нібулон» та ОСОБА_1 є недійсним, а запис про інше речове право в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №15724088, який вчинено реєстратором виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, підлягає скасуванню, оскільки згідно до законодавства в оренду може бути передана земельна ділянка, яка не була передана у користування третім особам на підставі договору, або була повернута попереднім користувачем власнику після закінчення терміну дії договору чи розірвання цього договору відповідно до чинного законодавства.
Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про належним чином завірений договір оренди землі укладений між ним та ПП «Колос Чигиринщини», а також укладений договір оренди землі від 27.05.2016 року, між тим самим суб`єктним складом з метою поновлення вище вказаного договору, ОСОБА_1 , в порушення вище вказаних норм законодавства було укладено договір від 01.06.2016 року про внесення змін до договору оренди землі від 04.03.2010 року з ТОВ СП «Нібулон».
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, додавши, що про порушення своїх прав ПП «Колос Чигиринщини» дізналося з дня отримання 31.10.2016 року Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нанерухоме майно, що підтвреджуєтьмя матеріалами справи.
16.03.2016 року Державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію права ТОВ СП «НІБУЛОН», оренди на земельну ділянку на підстав Договору від 04.03.2010 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав. Державна реєстрація права оренди на земельну ділянку за ТОВ СП «НІБУЛОН», була здійснена в межах реалізації Товариством права на справедливий суд та, за незалежних від ТОВ СП «НІБУЛОН» причин, це відбулося лише 16.03.2016року. Державна реєстрація Договору від 26.05.2011 року за законом мала відбутися після реєстрації договору від 04.03.2010 року за відповідною заявою ТОВ СП «НІБУЛОН», поданою 21.03.2011 року і на підставі постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 року. 01.06.2016 року землевласником і ТОВ СП «НІБУЛОН», бу укладений Договір про внесення змін, яким було погоджено на сім років строк оренди земельної ділянки. Державним реєстратором від 04.08.2016 року була проведена державна реєстрація права оренди земельної ділянки за ТОВ СП «НІБУЛОН», в частині продовження строку оренди на сім років на підставі договору про внесення змін до договору оренди землі від 04.03.2010 року. А тому, рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію спірної земельної ділянки за ТОВ СП «НІБУЛОН» є законним.
Позивач надав суду відповідь на відзив у якому зазанчив, що строк позовоної давності щодо заявлених вимог почався, з дня коли КП "Колос Чигиришини" дізналося про порушення свого права та про особу, яка його порушила, а саме -з дня отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нанерухоме майно - 31.10.2016 року, де строк позовної давності спливає лише 31.10.2019 року.
Відповідач ОСОБА_1 , у судове засідання не з"явився, надавши нотаріальо завірену заяву про визанння позову та розгляд справи без його участі.
Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на сторні відповідача у судове засідання не з"явились, хоча належним чином і в установленому законом порядку були повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи.
Суд, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно п.38 договору, по закінченню строку, на який було укладено цей договір оренди, орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк (поновлення договороу оренди) відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до Договору оренди землі № 087 від 27.05.2016 року, підписаного 27.05.2016 року між ПП «Колос Чигиринщини», як орендарем, та ОСОБА_1 як орендодавцем, відповідно до п.3.1 умов якого сторони погодили продовження строку дії договору на 10 років (т.1.а.с.23-25).
Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.6, 202, 203 ЦК України правочином визнається дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин є дійсним, якщо:
-його зміст не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;
-особа, яка його вчиняє, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;
-волевиявлення учасників є вільним і відповідати їх внутрішній волі;
-він вчинений у формі, встановленій законом й спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
У ч.1 ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, якою передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Недотримання хоча б однієї із зазначених умов дійсності правочину може тягнути його нікчемність, із застосуванням відповідних правових наслідків, або слугувати підставою для визнання правочину недійсним у судовому порядку відповідно до положень ст.215 ЦК України.
Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч.1 ст.210 ЦК України).
Відповідно до ст.125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
Аналогічні положення містили також ст.18, 20 Закону України "Про оренду землі".
Відповідно до ст..2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно державна реєстрація прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
На виконання зазначених правових норм Постановою КМУ від 09.09.2009 N 1021 були затверджені Порядок ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, а наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003р. №174, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 за №641/7962 затверджено Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель.
З наведених норм права убачається, що на час укладення позивачем із відповідачем ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки державна реєстрація речового права - права оренди відбувалась шляхом державної реєстрації договору оренди земельної ділянки за процедурою, установленою вищевказаними правовими нормами: відповідно до діючого на той час законодавства договір оренди був зареєстрований у відділі Держкомзему у Чигиринському районі. Чинне на час укладення договору законодавство не передбачало обовязкової державної реєстрації речового права в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Даючи правову оцінку спірному договору оренди суд зазначає, що станом на час державної реєстрації речового права ТОВ СП "НІБУЛОН" на підставі договору оренди землі б/н укладеного 04.03.2010 між ТОВ СП "НІБУЛОН" та ОСОБА_1 заявлене право оренди суперечило зареєстрованому праву, відомості про яке містились у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, яка велась згідно постанови КМУ від 09.09.2009 № 1021, тобто заявлене право оренди ТОВ СП "НІБУЛОН" суперечило зареєстрованому праву оренди ще тоді ПП "Колос Чигиринщини" (т.1. а.с.20-22). Як було зазначено вище, тоді ще діюче ПП "Колос Чигиринщини" як орендар, скористалося своїм правом на поновлення договору оренди відповідно до положень ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме позивач, як орендар, та відповідач ОСОБА_1 , як орендодавець, підписали 27.05.2016 року договір оренди земельної ділянки №087 від 27.05.2016 року.
Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Тому, через недодержання в момент його вчинення сторонами вимог актів цивільного законодавства оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст.215 та ч. 1 ст.203 ЦК України.
Заперечення відповідача ТОВ СП ""НІБУЛОН" в тій частині, що спірний договір оренди землі вчасно не зареєстроавний з поважних причин, з посиланням на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 року судом не приймаються так як договір орнеди землі від 26.05.2011 року не є предметом спору даної справи та стосовно нього не вирішується питання щодо його недійсності.
Щодо заяви відповідача ТОВ СП "Нібуон" про застосування строку позовної давності, то, як встановлено судом та доведено доказами, строк позовоної давності щодо заявлених вимог почався, з дня коли КП "Колос Чигиришини" дізналося про порушення свого права та про особу, яка його порушила, а
моголо воно дізнатись та дізналося саме з дня отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно - 31.10.2016 року, де строк позовної давності спливає лише 31.10.2019 рок, а тому позивачем не пропущено строку звернення до суду з даним позовом (т.1 а.с.27).
За таких обставин, порушене речове право позивача підлягає судовому захисту відпопідно до положень ст.16 ЦК України шляхом визнання недійсним спірного договору оренди землі від 04.03.2010 року, невід"ємнною частною якого є договір про внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2016 року, укладених між відповідачами, зареєстрованих, відповідно, 16.03.2016 та 04.08.2016 року.
Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Підсумовуючи викладене суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з підстав, викладених вище.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином судовий збір в сумі 3842 грн. належить стягнути з відповідачів на користь позивача по 1921 гривень з кожного.
Керуючись ст.2-13, 76-81, 137, 141, 258, 259, 268, 273, 280-281,352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Кам`янка" до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон", треті особи державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксана Анатоліївна, Чигиринська міська рада, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянкиі - задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Кам"янка" судові витрати у виді судового збору в сумі 1921 гривні.
Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Кам"янка" судові витрати у виді судового збору в сумі 1921 гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст судового рішення виготовлено 22 серпня 2019 року.
Суддя О.Г. Івахненко