ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року

м. Черкаси

справа 704/45/18

Провадження № 22-ц/821/196/19

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

головуючого: Нерушак Л.В.

суддів: Бородійчука В.Г.,Єльцова В.О.

секретаря: Попова М.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс»;

третя особа - Сільскогосподарське підприємство з обмеженою відповідальністю`Агрофірма Корсунь»

особа, що подає апеляційну скаргу - товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2019 року, постановлену в приміщенні Тальнівського районного суду Черкаської області під головуванням судді Міщенко К.М. 10 квітня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс», третя особа Сільськогосподарське підприємство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог :

10 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «ВП Імпульс-Плюс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

ОСОБА_1 позовні вимоги мотивує тим, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0982 га. кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться в адміністративних межах Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Тальнівською районною державною адміністрацією Черкаської області від 11 квітня 2003 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 152.

01 вересня 2011 року між сторонами ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс», укладено договір оренди землі № 128, строк дії якого встановлено 5 років. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області 07 червня 2012 року за № 03857, тобто договір діяв до 07 червня 2017 року.

У зв`язку з його закінченням та з метою отримання прибутків у вигляді орендної плати 15 червня 2017 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Корсунь» укладено договір оренди землі, згідно до умов якого вищезазначену земельну ділянку передано у строкове платне користування стороні укладеного договору. Після укладення договору СТОВ «Агрофірма Корсунь» звернулася до позивача ОСОБА_1 з претензією, в якій висунула вимогу про усунення перешкод орендодавцем у користуванні переданою в оренду земельною ділянкою орендарем, які полягають в тому, що згідно Витягу з Державного земельного кадастру та з Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаною ділянкою зареєстровано інше речове право, підставою для якого стала додаткова угода від 07 квітня 2015 року до договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем.

Позивач не заперечує, що ним була підписана додаткова угода, яка містила вступну частину та п. 1 про зміну орендної плати, але вона не містила п. 2 про зміну строку дії правочину. Позивач переконаний, що відповідач в односторонньому порядку без його волевиявлення вніс у зміст додаткової угоди відомості, яких він не підписував.

За викладених обставин, ОСОБА_1 просив суд визнати п. 2 додаткової угоди від 07 квітня 2015 року до договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 року, укладеної між позивачем та відповідачем, щодо земельної ділянки площею 3,0982 га. кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться в адміністративних межах Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, недійсним.

Короткий зміст судового рішення що оскаржується

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2019 року у даній справі призначено судово-технічну експертизу документа, а саме додаткової угоди від 07 квітня 2015 року до договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 року.

На вирішення судово-технічної експертизи документа поставлено наступні питання: Чи додрукований фрагмент тексту п. 2 додаткової угоди від 07 квітня 2015 року, який викладено: Викласти пункт 8 договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 в наступній редакції: «Договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.» до основного тексту документа додаткової угоди від 07 квітня 2015 року до договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 року ?

Що було виконано раніше: підпис орендодавця ОСОБА_1 чи текст пункту 2 додаткової угоди від 07 квітня 2015 року до договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 року ?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6 інд.03057), попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Надано для проведення експертизи: матеріали цивільної справи № 704/45/18.

Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 , роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала мотивована тим, що перевірка достовірності наданих документів в даному випадку можлива лише шляхом вирішення питань, що потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 25 квітня 2019 року ТзОВ «ВП Імпульс-Плюс», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали про призначення експертизи, просить скасувати ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області про призначення експертизи від 10 квітня 2019 року та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою від 10 травня 2018 року у даній справі було призначено судово-технічну експертизу, та надано матеріали справи експерту. Надалі з експертної установи надійшло повідомлення про її повернення без виконання, у зв`язку з відсутністю оплати. Ухвалою від 29 жовтня 2018 року суд поновив провадження у справі.

17 січня 2019 року від позивача надійшло нове клопотання про призначення судово - технічної експертизи. Під час судового засідання, яке відбулося 10 квітня 2019 року представник позивача підтримав дане клопотання, яке обґрунтував тим, що позивач отримав рахунок для оплати експертизи і мав лише 4 дні для її оплати, проте не сплатив кошти, маючи на те поважні причини, не конкретизувавши, які саме, а тому повторно просив суд призначити експертизу.

Ухвалою від 10 квітня 2019 року було задоволено клопотання позивача, зупинено провадження та призначено експертизу. Скаржник не погоджується з оскаржуваною ухвалою про призначення експертизи, вважаючи її прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Скаржник посилається, що суд першої інстанції фактично вирішив те саме питання, яке уже вирішував, в той же час жодним чином не обґрунтував необхідність повторного призначення експертизи. Крім того, факт несплати вартості проведення експертизи, що була призначена ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 травня 2018 року, без поважності причин, свідчить, про ухилення від її виконання та відповідно, за переконанням скаржника, передбачає наслідки визначені ст. 109 ЦПК України.

Доводи інших учасників справи:

06 серпня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кича Д.О., в якому він вказує, що заперечує проти доводів апеляційної скарги, оскільки вважає законною ухвалу суду першої інстанції про призначення судово - технічної експертизи у справі. Він посилається, що при огляді додаткової угоди навіть неозброєним оком видно, що внесення тексту пункту № 2 відрізняється від решти документа. Тому достовірно встановити без висновку експерта факт додруковування тексту, послідовність внесення тексту та підпису неможливо. Також вказує, що висновок експертизи буде доказом відсутності волевиявлення позивача на продовження строку дії договору оренди землі Позивач не отримував рахунок на оплату експертизи, тому не міг вчасно провести оплату, про яку дізнався лише випадково представник позивача у суді, тому лише після отримання необхідних реквізитів для оплати у суді позивач мав можливість оплатити рахунок за проведення експертизи. Тому вважає, що аргументи відповідача , про те що має місце свідоме ухилення від виконання вимог оплати експертизи, не відповідає дійсності. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції про призначення експертизи у справі - без змін.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 05 липня 2019 року розгляд апеляційної скарги призначено на 24 липня 2019 року на 12:30 год.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року справу прийнято до свого провадження колегією суддів Черкаського апеляційного суду.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника третьої особи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до ст. 258 ЦПК України ухвала є одним із видів судових рішень.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду в цілому відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «ВП Імпульс-Плюс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Тальнівською районною державною адміністрацією від 11 квітня 2003 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №.152, позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0982 га. кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться в адміністративних межах Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

01 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «ВП Імпульс-Плюс» укладено договір оренди землі № 128, строк дії якого встановлено 5 років. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області 07 червня 2012 року за № 03857, тобто договір діяв до 07 червня 2017 року.

15 червня 2017 року, у зв`язку із закінченням дії попереднього договору, між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Корсунь» укладено договір оренди землі, згідно до умов якого вищезазначену земельну ділянку передано у строкове платне користування стороні укладеного договору. СТОВ «Агрофірма Корсунь» звернулося до позивача ОСОБА_1 з претензією щодо усунення перешкод орендодавцем у користуванні переданою в оренду земельною ділянкою орендарем, які полягають в тому, що згідно Витягу з Державного земельного кадастру та з Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаною ділянкою зареєстровано інше речове право, підставою для якого стала додаткова угода від 07 квітня 2015 року до договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем зі строком дії 15 років.

ОСОБА_1 стверджує про підписання ним додаткової угоди іншого змісту, зокрема про те, що дана угода містила п. 1 про зміну орендної плати. Водночас вона не містила п. 2 про зміну строку дії правочину. Заперечуючи підписання додаткової угоди викладеного змісту, позивач просив визнати договір оренди, укладений з відповідачем, щодо належної йому земельної ділянки недійсним.

Під час проведення підготовчого судового засідання у суді першої інстанції представником позивача заявлено клопотання про проведення судово-технічної експертизи.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 травня 2018 року задоволено клопотання та призначено у вказаній справі судово-технічну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

У зв`язку з незабезпеченням виконання ухвали суду в частині оплати вартості проведення експертизи, судово-технічна експертиза документів 04 вересня 2018 року залишена без виконання, а надані для її проведення матеріали повернуті до суду першої інстанції.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2019 року у даній справі призначено судово-технічну експертизу документа, а саме додаткової угоди від 07 квітня 2015 року до договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 року. На вирішення судово-технічної експертизи документа поставлено наступні питання: Чи додрукований фрагмент тексту п. 2 додаткової угоди від 07 квітня 2015 року, який викладено: Викласти пункт 8 договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 в наступній редакції: «Договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.» до основного тексту документа додаткової угоди від 07 квітня 2015 року до договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 року ? Що було виконано раніше: підпис орендодавця ОСОБА_1 , чи текст пункту 2 додаткової угоди від 07 квітня 2015 року до договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 року ?

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється ст. ст. 103 - 113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року № 4038-XII, «Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», що затверджено наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (далі «Інструкція»).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України передбачено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу у справі.

Підставою проведення судової експертизи є, зокрема, відповідне судове рішення.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору у даній справі є п. 2 додаткової угоди від 07 квітня 2015 року до договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 року, підписання якого позивач ОСОБА_1 категорично заперечує.

Таким чином, доказуванню підлягає факт підписання орендодавцем ОСОБА_1 тексту додаткової угоди від 07 квітня 2015 року до договору оренди землі № 128 від 01 вересня 2011 року, який містить спірний 2 пункт.

Разом з тим даний факт можливо встановити лише в результаті проведення експертизи документів, яка відповідно потребує спеціальних знань та була призначена судом за його ухвалою в результаті задоволення клопотання сторони позивача.

Колегія суддів вважає, що безпідставними є посилання скаржника на те, що питання наявності підстав, передбачених законом щодо призначення експертизи судом належним чином не досліджувалось, що призвело до неправильного з`ясування обставин справи.

Так, суд, вирішуючи клопотання, дійшов висновку про те, що перевірка достовірності наданих позивачем документів можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Згідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12 червня 2009 року, судам роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами.

Для встановлення обставин, наведених у позовній заяві, необхідним є отримання інформації, яка стосується спеціальних знань, і не може бути отримана інакше як шляхом звернення з переліком питань до експертної установи або експерта.

Таким чином, суд першої інстанції призначив судово - технічну експертизу для встановлення обставин, які стосуються предмету доказування у справі, які в інший спосіб встановити не можливо, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання представника позивача про призначення експертизи, оскільки для вирішення вказаної справи належним та допустимим джерелом доказів може послугувати саме експертний висновок з поставлених питань.

Доводи апеляційної скарги , що факт несплати коштів за проведення експертизи без надання доказів поважності такої бездіяльності є свідченням ухилення від виконання експертизи, є безпідставними, тому не підлягають задоволенню, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, що лише суд отримав рахунок на оплату експертизи, а позивачу та його представнику такий рахунок не направлявся, тому позивач не міг виконати вчасно вимоги щодо оплати за проведення експертизи.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали про призначення експертизи, апеляційна скарга не містить, тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування згідно вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України чи ст. 379 ЦПК України відсутні, тому ухвалу суду про призначення експертизи слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс»- залишити без задоволення.

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс», третя особа Сільськогосподарське підприємство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 21 серпня 2019 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

В.О. Єльцов