КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 759/13448/17

провадження № 22-ц/824/10397/2019

22 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Волошиної В. М. , Писаної Т. О.,

розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року у складі судді Миколаєць І. Ю.,

встановив:

08.09.2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», назву якого було змінено на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі -АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.07.2011 року в сумі 70 026,75 грн та судових витрат у розмірі 1600 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 15.07.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання кредитних послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має розрахунок заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 30.06.2017 року має заборгованість в сумі 70 026,75 грн, з яких: 2 803,76 грн - заборгованість за кредитом; 58 952,19 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4460 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи - 500 грн (фіксована частина) та 3310,80 грн (процентна складова).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.07.2011 року у розмірі 5491,85 грн та судовий збір у розмірі 1600 грн.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» - Крилова О. Л. просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за процентами за період з 01.09.2014 по 30.06.2017 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Свої доводи мотивує тим, що стягнувши заборгованість по процентам лише за період з 15.07.2011 по 31.08.2014, суд першої інстанції порушив право банку на отримання процентів за весь період. Судом не враховано, що позивачем свої зобов`язання за договором перед відповідачем виконано, надано кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку. У свою чергу, відповідач умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів не виконує. Вважає, що у випадку незгоди з наданим позивачем розрахунком, суд мав зазначити правові аргументи на його спростування та привести у рішенні свій розрахунок.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалася.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.07.2011 року відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій зазначено, що вона разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 2 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно наданого суду розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 30.06.2017 року становить 70 026,75 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 2 803,76 грн; 58 952,19 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 460 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи - 500 грн (фіксована частина) та 3310,80 грн. (процентна складова).

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 2 803,76 грн, процентам за період з 15.07.2011 року по 31.08.2014 р. в сумі 1 688,09 грн, пені у розмірі - 1 000 грн та відмови у задоволенні позову про стягнення штрафів сторони не оскаржують, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення процентів за користування кредитом за період з 01.09.2014 р. по 30.06.2017 р., суд першої інстанції виходив з відсутності доказів повідомлення відповідача про збільшення розміру процентної ставки, починаючи з 01.09.2014 р., з 20, 40% на рік до 34,80% та 43,20 %.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом (частина четверта статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 30 листопада 2016 року № 6-82цс16.

З урахуванням змісту наведених норм, умови кредитного договору щодо розміру процентної ставки за кредитом та процедура підвищення її розміру мають визначатися між сторонами кредитного договору у письмовій формі.

Разом з тим, матеріали справи не містять згоди відповідача на збільшення процентної ставки за кредитом з 20,40 % до 43,20 % річних, скріпленої його підписом.

Відсутність доказів на підтвердження згоди відповідача на підвищення відсоткової ставки не позбавляла суд першої інстанції можливості розрахувати відсотки відповідно до базової відсоткової ставки, погодженої з відповідачем.

З урахуванням встановлених судом обставин та враховуючи невиконане зобов`язання перед банком щодо повернення кредитних коштів, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 01.09.2014 до 30.06.2017 р., з урахуванням базової процентної ставки 20,40 % на рік в розмірі 1642,81 грн, виходячи з такого розрахунку: 2803,76 грн (заборгованість за кредитом) х 20,40% х 1034 день: 360:100= 1642,81 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За частиною 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 68,88 грн, що становить 2,87 % задоволених вимог.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості по процентам скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ІІриватбанк» (рах. НОМЕР_2 для погашення заборгованості та для відшкодування судових витрат, МФО 305299, , адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість по процентами за користування кредитом за період з 01.09.201 року по 30.06.2017 року в сумі 1 642,81 грн.

У зв`язку з цим збільшити загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», з 5 491,85 грн до 7 134,66 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 68,88 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: В. М. Волошина

Т. О. Писана