Справа № 308/9093/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Деметрадзе Т.Р., розглянувши заяву адвоката Турецької Є.А., про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Турецька Є.А., звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом заборони ПАТ «КБ «Надра» уступити (продати, передати) заборгованість або борг по кредитному договору 489/07-2004 та договору іпотеки на квартиру загальною площею 64,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , а також шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 64,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Заяву мотивує тим, що вона звернулася до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Філії «Ужгородське регіональне управління» ПАТ КБ «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державне підприємство «Прозорро» про визнання іпотечного договору недійсним і зобов`язання здійснити реєстраційні дії.

08.07.2004 року між ПАТ «КБ «Надра» в особі директора філії Ужгородського Регіонального Управління та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 489/07- 2004 із зобов`язанням надати позивачу кредит у розмірі 14 240,00 доларів США.

23.09.2004 року на забезпечення вищевказаного кредиту укладено договір іпотеки на квартиру загальною площею 64,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

19.07.2012 р. Ужгородським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення у справі №2-4816/11 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» 230 708,69 грн. боргу за договором про надання кредиту № 489/07-2004 від 08.07.2004 р.

03.08.2019 р. позивачу стало відомо, що на сайті ДП «Прозорро» виставлені на електронний аукціон права вимоги за кредитним договором № 489/07-2004 від 08.07.2004р. (ID: UA-EA-2019-07-19-000169-b). Зазначений електронний аукціон відбудеться 08.08.2019р. о 09 год. 50 хв..

07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» , пунктом 1 якого передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

-таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

-загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до зазначеного, майно, за адресою: АДРЕСА_1 підпадає під всі положення передбачені ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а саме:

-нерухоме житлове майно є предметом іпотеки і виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті;

-зазначене нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника Позивача;

-загальна площа зазначеного нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири, а становить 64,4 кв.м..

Згідно ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у частині 1, на користь (у власність) іншої особи.

Відповідно Банк не має права уступати чи продати право вимоги за валютним кредитом і це призводить до порушення прав позивача.

Позивач вважає, що у даному випадку слід вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони ПАТ «КБ «Надра» уступити (продати, передати) заборгованість або борг по кредитному договору 489/07-2004 та договору іпотеки на квартиру загальною площею 64,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , а також шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 64,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно роз`яснень Верховного суду України, викладених у п.1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 р., єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У відповідності до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2)забороною вчиняти певні дії; 3)встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7)передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Таким чином, з метою виключення потенційної можливості порушення прав та законних інтересів особи, невиконання рішення суду за результатами судового розгляду справи про визнання іпотечного договору недійсним і зобов`язання здійснити реєстраційні дії, у контексті з положеннями ст. 2 ЦПК України, а також враховуючи що позивачем оскаржується іпотечний договір, предметом якого є квартира загальною площею 64,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ., який відповідно до прохальної частини позову він просить визнати не дійсним, а з витягу з сайту «Прозорро» вбачається, що лотом, що виставляється є саме права вимоги за кредитним договором 489/07-2004 від 08.07.2004 року із забезпеченням (квартира), заяву про заборону ПАТ «КБ «Надра» уступити (продати, передати) заборгованість або борг по кредитному договору 489/07-2004 та договору іпотеки на квартиру, а також накладення арешту на майно, яке є предметом договору, який оскаржується у даній справі, окрім того ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не втратив свою чинність, у зв`язку з чим майно надане в якості забезпечення договору кредиту за договором іпотеки, який позивач просить визнати недійсним, відчужене бути не може, а також враховуючи, що відповідно до листа Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області від 22.07.2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа стосовно боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №489/07-2004 не перебуває, у зв`язку з чим позивач не має можливості застосувати інші заходи забезпечення позоу, заяву слід задоволити.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.151-153,260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Заяву - задоволити.

Вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони ПАТ «КБ «Надра» уступити (продати, передати) заборгованість або борг по кредитному договору 489/07-2004 та договору іпотеки на квартиру загальною площею 64,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 64,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалу для виконання надіслати до відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ДП «Прозорро» та ПАТ «КБ «Надра».

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Роз`яснити відповідачам та іншим особам, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, їх право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який постановив ухвалу про їх застосування, за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суддя Т.Р. Деметрадзе