Провадження № 2/161/3628/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Петрової В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м.Луцьку цивільну справу №161/15095/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

9 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов мотивує тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її прадід, який за життя склав три заповіти, розділивши своє майно між ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 (онук), ОСОБА_5 вказує, що 12.11.2018 року було заведено спадкову справу після смерті прадіда, однак, вона не знала про складений на неї заповіт в силу необізнаності та вродженої хвороби туговухість ІІІ ступеня. Враховуючи вищевказане, вважає, що строк був пропущений нею з поважних причин, а тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в справі, розгляд справи призначено у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справта призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка та її представниця позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 щодо задоволення позову заперечив; відповідач ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15 травня 2018 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луцьку (а.с.10).

За життя ОСОБА_6 було складено заповіти.

Як вбачається з копії спадкової справи №23/2018 після смерті спадкодавця до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом звернулися спадкоємці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У листі від 05.12.2019р. №280/01-16 приватний нотаріус Палецька І.Ю. вказала, що ОСОБА_6 склав заповіти від 24.03.2005р. р.№1-791, 26.02.2014р. р. №2-396, 01.03.2016р. р.№4-138, 24.11.2017р. р №560. В той же час, заповіт від 01.03.2016р. повністю скасував заповіт від 26.02.2014р., а заповіт від 24.11.2017р. скасував заповіт від 01.03.2016р. в тій частині, в якій він йому суперечив. При цьому, нотаріусом вказано, що в частині всього іншого майна, належного ОСОБА_6 , залишається чинним заповіт від 01.03.2016р. складений на ОСОБА_7 , яка пропустила шестимісячний термін для подачі заяви, у зав`язку із необізнаністю про наявний заповіт (а.с. 39).

Так, у заповіті від 01.03.2016р. за р. №4-138 вказано, що «усе моє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що належатиме мені на день моєї смерті і на що я за законом матиму право заповідаю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

На даний час прізвище « ОСОБА_8 » змінено на « ОСОБА_9 » у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 03.07.2018р. (а.с .5).

З урахуванням викладених обставин, спадкоємцям видано свідоцтва про право на спадщину. Зокрема, ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться у відділенні ПАТ «Креді Агріколь Банк»; ОСОБА_3 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка складається з грошового вкладу з відповідними відмотками та компенсаціями, який знаходиться в АТ «Сведбанк».

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами законодавства.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі №565/1145/17.

Так, позивачка є спадкоємицею за заповітом від 1 березня 2016 року за р. №4-138 в тій частині, в якій він не суперечить заповіту від 24 листопада 2017 року за р. №560.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено належними та допустимими доказами, позивачка у передбачений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту, складеного на неї.

Крім того, позивачка має вроджену хворобу туговухість ІІІ ступеня.

Таким чином, причина пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною та такою, що пов`язана з об`єктивними обставинами на вчинення цих дій, крім того, один із спадкоємців не заперечував про визначення для позивача додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, суд вважає, що пропуск позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення її від права спадкування.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання заяви до нотаріальної контори.

З врахуванням місця знаходження майна, на думку суду, достатній строк для подання заяви про прийняття спадщини становитиме три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст.1223, 1270, 1272 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті прадіда ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення

складено 27.12.2019 року

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк