УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 761/11003/19

провадження № 61-14168ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сколівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», подану адвокатом Тукманом

Юрієм Вікторовичем, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сколівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маймор С. Ю. від 27 вересня 2007 року № 2282.

Також позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та зупинення реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів.

Шевченківський районний суд м. Києва ухвалою від 20 березня 2019 року вжив заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С. Ю. від 27 вересня 2007 року № 2282 про звернення стягнення на: земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану у селі Тухлі Сколівського району Львівської області, кадастровий № НОМЕР_1; земельну ділянку площею 0,0600 га, розташовану у селі Волосянка Сколівського району Львівської області, кадастровий № НОМЕР_2; земельну ділянку площею 0,0760 га, розташовану у селі Волосянка Сколівського району Львівської області, кадастровий № НОМЕР_3, до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 761/11003/19. У задоволенні заяви про забезпечення позову у іншій частині відмовлено.

Київський апеляційний суд постановою від 20 червня 2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» залишив без задоволення, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року без змін.

У липні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», в інтересах якого діє адвокат Тукман Ю. В., подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 року і відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, пятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до змісту пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує пятиста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною пятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, є достатнім заходом для забезпечення прав та інтересів позивача в обраний ним спосіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що предметом позову у даній справі є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маймор С. Ю. від 27 вересня 2007 року № 2282.

Забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, апеляційний суд визнав обґрунтованим, оскільки предмет позову у даній справі та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов'язаними. Звернення стягнення на майно позивача істотно ускладнить чи унеможливить поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 року, касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Переоцінка доказів та встановлення нових не відноситься до повноважень

суду касаційної інстанції під час касаційного перегляду справи, що визначено статтею 400 ЦПК України.

Оскільки оскаржувані ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року та постанова Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 рокує законними та обґрунтованими, прийнятими із додержанням норм права й підстави для їх скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», поданою адвокатом Тукманом Ю. В., колегія суддів відмовляє.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», поданою адвокатом Тукманом Юрієм Вікторовичем, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сколівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук

М. Ю.

Тітов