Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1326/19
Провадження № 2-н/480/67/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла вказана заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 Так, заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј заробітку (доходу ) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Оглянувши зазначену вище заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, суд приходить до висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. п. 4), 5) ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначеновимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до акту від 30.07.2019 року № 486-09.07-19 Виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про фактичне проживання осіб, боржник ОСОБА_2 фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 ,крім того також зазначено,що разом з ним проживає його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно акту від 30.07.2019 року № 487-09.07-19 Виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області,заявниця ОСОБА_1 фактично за адресою АДРЕСА_1 не проживає.

Як вбачається з ату обстеження житлово-побутових умов під час обстеження домогосподарства розташованого за адресою АДРЕСА_1 в будинку знаходиться дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,дитина має окреме місце для ігор та відпочинку,дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до сезонів,іграшками.

Крім того 13.08.2019 року судовим наказом стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 .

Таким чином, у заяві заявник не зазначає та до заяви не додає доказів, що підтверджують його право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Виходячи з викладеного, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу, оскільки вимоги щодо стягнення аліментів на неповнолітнього сина, не можуть бути розглянуті судом у порядку наказного провадження.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Суд розяснює заявнику, що вона не позбавлена права на звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 166 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський

20.08.2019