Справа № 344/7289/18
Провадження № 2/344/1209/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

08 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство Західінкомбанк про зняття заборони з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., накладеної на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 23.07.2008 року по справі №2-2990/2008, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство Західінкомбанк про зняття заборони з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., накладеної на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 23.07.2008 року по справі №2-2990/2008. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 29 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та Комерційним банком «Західінкомбанк» було укладено Кредитний договір № 2911/07/1. Умовами даного кредитного договору було передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів на споживчі цілі у розмірі 196 000,00 грн. У забезпечення боргових зобов`язань за зазначеним кредитним договором, між ОСОБА_2 та Комерційним банком «Західінкомбанк» було укладено Договір іпотеки від 29 листопада 2007 року, за реєстровим № 992-Д, за яким предметом іпотеки було визначено квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Наведений договір також містить розділ 7, в якому сторони передбачили, що у випадку непогашення Іпотекодавцем боргових зобов`язань, вимоги Іпотекодержателя можуть бути задоволені шляхом набуття останнім права власності на Предмет іпотеки. ОСОБА_2 зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути КБ «Західінкомбанку» вказані кредитні кошти у належні строки, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом. 05 липня 2017 року, між Публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 2017-05-30-000026 про відступлення прав вимоги, за яким ПАТ «Західінкомбанк» на підставі відповідних Договорів відступив йому права вимоги за вищезгаданим Кредитним договором №2911/07/1 від 29 листопада 2007 року з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до нього. 04 липня 2017 року відповідно до Договору про відступлення прав вимоги Договором іпотеки, було здійснено реєстрацію його прав, як іпотекодержателя за Договором іпотеки від 29 листопада 2007 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також у зв`язку із тим, що відповідно до роз`яснення від 23 листопада 2017 року, наданого державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу - Антонюк Оксаною Василівною, на теперішній час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована заборона на нерухоме майно № 7640388, накладена на підставі ухвали 2-2990/2008 від 23.07.2008 року Івано-Франківського міського суду, було вирішено відмовити йому у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Наявність вказаних обтяжень нерухомого майна порушує його права як власника майна, у звязку з чим вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Атаманюк В.М. подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив суд задоволити їх у повному обсязі, розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.42).

Представники відповідача, третьої особи в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.23, 24, 30, 32, 39, 41).

З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, копії рішення Івано-Франківського міського суду від 14.09.2012 року, 29.11.2007 року між ОСОБА_2 та Комерційним банком «Західінкомбанк» було укладено Кредитний договір № 2911/07/1, відповідно до умов якого ОСОБА_2 було надано грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 196 000,00 грн. В забезпечення кредитного договору, 29.11.2007 року між Комерційним банком «Західінкомбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки, за реєстровим № 992-Д, згідно п.3.1. Якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали в іпотеку банку двохкімнатну квартиру загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., реєстраційний номер в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21220391, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Агенством по приватизації державного житлового фонду, згідно з рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.01.1997 року №8-з, зареєстрованого Івано-Франківським ОБТІ в реєстрову книгу №165 номер запису 6670. Квазана квартира була зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 29.11.2007 року, тобто в день укладення договорів (а.с.44-46).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

05.07.2017 року, між Публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 2017-05-30-000026 про відступлення прав вимоги, за яким Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку сплатити суми боргу за кредитним договором, визначеної відповідно до цього Договору, до позичальника, іпотекодавця, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємуців Боржників або до інших осіб, до яких перейшли обовязки Боржників, за кредитним договором, договором іпотеки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Згідно п.4 Договору № 2017-05-30-000026 про відступлення прав вимоги, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору, на підставі Протоколу №UA-ЕА-2017-05-30-000026-с від 12.06.2017 року електронних торгів, переможцем яких став Новий кредитор, станом на дату укладення даного Договору Новим кредитором проведено повний розрахунок з Банком за придбаний актив та сплачено Банку грошові кошти у сумі 103 780,00 грн ціна відступлення.

Відповідно до Додатку №1 до Договору № 2017-05-30-000026 про відступлення прав вимоги від 05.07.2017 року права вимоги, які відступаються, грунтуються на кредитному договорі №2911/07/1 від 29.11.2007 року з додатковими до нього договорами (угодами), укладеними між Банком та ОСОБА_2 (боржник). У відповідності до умов даного Кредитного договору Банк надав Боржнику кредит в розмірі 196 000,00 грн. на умовах визначених кредитним договором зі сплатою 19 % річних. Новий кредитор набуває право вимоги за даним кредитним договором в повній сумі заборгованості за кредитним договором, яка існувала станом на 12.06.2017 року, та становить по тілу кредиту 196 000,00 грн., по процентах 318 553,76 грн., а також сум штрафів та пені, тощо за невиконання умов кредитного договору. Одночасно з відступленням прав вимоги за кредитним договором Банк відступає Новому кредитору права вимоги за договорами, які є забезпеченням виконання зобовязнь Банку за кредитним договором, а саме: Договір іпотеки від 29.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кочан М.В. та зареєстрований в реєстрі за №992-Д (а.с.7 зворот).

05.07.2017 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_1 було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Грушицькою В.В., Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого Новому кредитору відсутпаються права вимоги за Договором іпотеки, що укладений між Комерційним банком «Західінкомбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і посвідчений 29.11.2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Кочан М.В. за р.№992-Д. Вказаний договір зареєстровано в реєстрі за №5634 (а.с.8, 9).

Згідно зі ст.ст.514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Антонюк О.В. з метою реєстрації права власності на квартиру на підставі статті 37 ЗУ Про іпотеку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, позивач отримав розяснення від 23.11.2017 року, вих №645/01-30 приватного нотаріуса Антонюк О.В., у якому зазначено, що стю 24 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачає перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав. Так при проведенні реєстрації права власності на вищевказане домоволодіння державний реєстратор встановив наяність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, а саме: заборона на нерухоме майно №7640388, накладена на підставі Ухвали 2-2990/2008 від 23.07.2008 року Івано-Франківського міського суду. Враховуючи вищенаведене неможливо провести реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11).

Згідно копії ухвали Івано-Франківського міського суду від 23.07.2008 року заборонено ОСОБА_2 відчужувати належні йому 1/2 квартири по АДРЕСА_2 та 1/2 квартири по АДРЕСА_3 , заборонено Першій державній нотаріальній конторі міста Івано-Франківська вчиняти будь-які дії повязані з відчуженням вказаних квартир, а Івано-Франківському обасному бюро технічної інвентаризації будівель не видавати документів необхідних для відчуження квартир до вирішення спору судом (а.с.43).

Крім цього, судом встановлено та зазначено в рішенні Івано-Франківського міського суду від 14.09.2012 року, що при примусовому виконанні виконавчих листів №2-2990/2008 року, виданих 03.07.2009 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 заборгованості у розмірі 122 000 грн. за договором позики та відсотків за несвоєчасне повернення коштів, судового збору старшим державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Демянівим П.Б. 04.08.2009 року винесено постанову ВП №14058899 про арешт майна боржника ОСОБА_7 та оголошення заборони на його відчуження. Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №24287271 від 05.08.2009 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис про обтяження всього нерухомого майна боржника з ОСОБА_2 в межах суми 122 000 грн., тип обтяження: арешт нерухомого майна (а.с.45).

Як вбачається з копії рішення Івано-Франківського міського суду від 14.09.2012 року, судом вирішено зняти арешт з двохкімнатної квартири загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м, реєстраційний номер в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21220391, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданного Агенством по приватизації державного житлового фонду, згідно з рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.01.1997 року №8-з, зареєстрованого Івано-Франківським ОБТІ в реєстрову книгу №165 номер запису 6670, та яка знаходиться в іпотеці ПАТ «Західінкомбанк» (а.с.44-46).

Як закріплено положеннями статті 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно частини 1 статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статей 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону

Згідно частини 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно частини 3 статті 33, статей 36-38 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Так як ОСОБА_2 не виконував належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором № 2911/07/1 від 29.11.2007 року, а тому у нього утворилася заборгованість перед новим кредитором ОСОБА_1 . Зазначене не спростовано належними та допустимими доказами.

Натомість, як вказує позивач, до теперішнього часу ОСОБА_2 не здійснив оплати своєї кредитної заборгованості, у зв`язку з чим він вирішив звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку на підставі іпотечного застереження.

Таким чином, позивач ОСОБА_8 на теперішній час є дійсним іпотекодержателем, який має намір на реалізацією застереження в договорі іпотеки від 29.11.2007 року.

Вирішуючи спір суд враховує вимоги ст. 391 ЦК України, якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Як встановлено судом, арешт, накладений на майно позивача, порушує його право власності, оскільки він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Частиною 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна(коштів)боржника або його частини. До них відноситься: отримання виконавцем документального підтвердження,що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника),необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів,накладених на боржника; отримання виконавцем документів,що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості і з сплати періодичних платежів,якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Таким чином, суд враховує, що у відділі ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_2 , наявність обтяження майна позивача, створює йому перешкоди у реалізації права розпорядження ним, а тому з метою захисту інтересів позивача позовні вимоги слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391, 514, 572, 575, 589 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 30, 43-44, 49, 76-84, 89, 95, 133, 141, ст. 223, ст. ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство Західінкомбанк про зняття заборони з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., накладеної на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 23.07.2008 року по справі №2-2990/2008 - задоволити.

Зняти арешт з двохкімнатної квартири загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м, реєстраційний номер в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21220391, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданного Агенством по приватизації державного житлового фонду, згідно з рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.01.1997 року №8-з, зареєстрованого Івано-Франківським ОБТІ в реєстрову книгу №165 номер запису 6670.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 22.08.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.