Справа № 324/122/19
Провадження № 2/324/249/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Басараб А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Пологи цивільну справу за позовом першого заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області Русанов О.В. в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області (далі - Позивач; Прокурор) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, в якій позивач просить стягнути зі ОСОБА_1 на користь Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 27398,98 грн. шкоди, завданої установі у зв`язку з оплатою ОСОБА_2 часу вимушеного прогулу.

Прокурор позовні вимоги в інтересах Федорівської сільської ради обґрунтовує тим, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2018 року у справі №324/1053/17 стягнуто з Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області (далі - Сільська рада) на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 27398,98 грн.

За наслідками опрацювання отриманих з цього приводу документів з`ясовано, що відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_2 з 07 квітня 2006 року був прийнятий на посаду інженера-землевпорядника виконкому Чубарівської сільської ради у зв`язку з обранням по конкурсу. Також цього ж дня ОСОБА_2 склав присягу державного службовця та йому відповідно до вимог ст. 14 та ст. 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» було присвоєно 15 ранг державного службовця.

Станом на 20 жовтня 2006 року назву посади ОСОБА_2 було змінено на «спеціаліст», 01 жовтня 2008 року ОСОБА_2 присвоєно 14 ранг державного службовця, а 15 квітня 2011 року - 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

З 25 серпня 2016 року Чубарівську сільську раду Пологівського району Запорізької області було перейменовано на Федорівську сільську раду Пологівського району Запорізької області.

Згідно довідки, доданої до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0678749 від 22 травня 2017 року ОСОБА_2 вперше було встановлено 2 групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням, інвалідність встановлена строком до 01 червня 2018 року з зазначенням про виконання легкої роботи у спеціально створених умовах.

У зв`язку із встановленням інвалідності ОСОБА_3 сільським головою Федорівської сільської ради Черноусом В .І. було прийнято розпорядження від 29 травня 2017 року №27-К «Про вирішення питання щодо усунення від займаної посади спеціаліста сільської ради», відповідно до якого сільський голова вважав за необхідне вирішити питання щодо усунення від займаної посади спеціаліста сільської ради ОСОБА_2 у зв`язку з неможливістю за станом здоров`я виконувати роботу, яка потребує тривалої ходьби на місцевості та значних фізичних та психоемоційних навантажень.

У подальшому розпорядженням сільського голови Федорівської сільської ради від 27 червня 2017 року №37-К «Про звільнення з займаної посади спеціаліста ОСОБА_2 », винесеним та підписаним секретарем ради ОСОБА_1 , звільнено ОСОБА_2 , спеціаліста Федорівської сільської ради, за станом здоров`я (п.2 ст.40 КЗпП України) з 27 червня 2017 року. Вищевказане розпорядження від 27 червня 2017 року №37-К винесено секретарем Федорівської сільської ради ОСОБА_1 адже в силу розпорядження сільського голови Федорівської сільської ради від 21 червня 2017 року №36-О «Про тимчасове покладення обов`язків» у цей час саме вона виконувала повноваження сільського голови.

Не погоджуючи із розпорядженням про звільнення, ОСОБА_5 у порядку адміністративного судочинства був поданий до суду позов про визнання протиправним та скасування цього розпорядження, поновлення на посаді та відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2018 року у справі №324/1053/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до сільського голови Федорівської сільської ради ОСОБА_6 , Федорівської сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження сільського голови, поновлення на посаді та відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Визнано протиправним та скасовано розпорядження сільського голови Федорівської сільської ради від 27 червня 2017 року №37-К «Про звільнення з займаної посади спеціаліста ОСОБА_2 » та поновлено ОСОБА_2 на посаді спеціаліста цієї ради. Стягнуто з Федорівської сільської ради на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 28 червня 2017 року по 09 січня 2018 року включно у сумі 27398,98 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому обставини, встановлені у рішенні Пологівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2018 року у справі №324/1053/17, не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

На виконання вищевказаного рішення суду розпорядженням сільського голови Федорівської сільської ради від 10 січня 2018 року №3-К «Про поновлення на роботі ОСОБА_2 » скасовано розпорядження від 27 червня 2017 року №37-К «Про звільнення з займаної посади спеціаліста ОСОБА_2 », поновлено його на попередній роботі та прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За інформацією Федорівської сільської ради від 27 грудня 2018 року №01-48/587 на виконання рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2018 року у справі №324/1053/17 сільрадою сплачено на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 27398,98 грн.

Таким чином, зазначає Прокурор у позові до суду, незаконним звільненням ОСОБА_2 із займаної посади та як наслідок сплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу місцевому бюджету Федорівської сільської ради завдана шкода в сумі 27398,98 грн., яка підлягає стягненню з винної у незаконному звільненні службової особи, а саме секретаря сільради ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі Закон) посадова особа органу місцевого самоврядування це особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно із ст.12 Закону сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади.

В силу ч.2 ст.42 Закону у разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради, крім випадків дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови відповідно до Закону України «Про військово-цивільні адміністрації" або Закону України "Про правовий режим воєнного стану».

Частиною 5 статті 42 Закону визначено, що сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

За приписами ч.3 ст.7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Так, відповідно до п.8 ст.134 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації.

Згідно зі ст.237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" від 29 грудня 1992 року №14 та пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року №9 роз`яснено, що обов`язок із відшкодування шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові часу вимушеного прогулу покладається на службову особу, за наказом якої звільнення здійснено з порушенням закону. При цьому винна у незаконному звільненні працівника службова особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини установі. Відповідальність у цих випадках настає незалежно від форми вини.

Крім того, п.6 вищевказаної постанови Пленуму від 29 грудня 1992 року №14 передбачена відповідальність керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників, а також керівників структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступників, якщо шкоду заподіяно зайвими грошовими виплатами до яких відносяться, зокрема, суми заробітної плати, виплаченої працівникові у зв`язку із затримкою з вини службової особи видачі трудової книжки, розрахунку, неправильним формулюванням причин звільнення тощо.

Незаконність звільнення ОСОБА_2 з посади спеціаліста Федорівської сільської ради на підставі розпорядження сільського голови цієї ради від 27 червня 2017 року №37-К «Про звільнення з займаної посади спеціаліста ОСОБА_2 », встановлена рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2018 року у справі № 324/1053/17, тому в силу ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню при розгляді цієї справи.

Оскільки незаконне розпорядження від 27 червня 2017 року №37-К про звільнення ОСОБА_2 із займаної посади винесено та підписано саме секретарем Федорівської сільської ради ОСОБА_1 , то і обов`язок щодо відшкодування шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою ОСОБА_2 часу вимушеного прогулу у сумі 27398,98 грн., покладається на неї незалежно від форми її вини, оскільки відповідно до розпорядження сільського голови Федорівської сільської ради від 21.06.2017 № 36-О «Про тимчасове покладення обов`язків» на час незаконного звільнення ОСОБА_8 із займаної посади саме ОСОБА_1 виконувала повноваження сільського голови.

Федорівською сільською радою прийнято рішення від 19 жовтня 2018 року №10 «Про відповідальність сільського голови за виплату спеціалісту ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу», яким передбачено не застосовувати до сільського голови ОСОБА_6 зворотню вимогу (регрес) за виплачену середню заробітну плату за час вимушеного прогулу спеціалісту сільської ради ОСОБА_2 . Вказане свідчить про неналежне здійснення захисту порушених інтересів держави уповноваженим органом - Федорівською сільською радою та наявність відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для представництва інтересів держави в суді Токмацькою місцевою прокуратурою.

З огляду на зазначене обґрунтування позовних вимог Прокурор просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 27398,98 грн.

Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 23 січня 2019 року позовну заяву першого заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу було залишено без руху.

28 січня 2019 року усунено недоліки позовної заяви і 29 січня 2019 року ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області було відкрито спрощене провадження у справі.

Від сільського голови Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області ОСОБА_2 надійшла заявая. в якій зазначено, що на сорок третій позачерговій сесії сьомого скликання Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області Федорівська сільська рада вирішила не застосовувати до секретаря сільської ради ОСОБА_1 , яка виконувала обов`язки голови сільради під час прийняття розпорядження про звільнення спеціаліста ОСОБА_2 , зворотню вимогу (регрес) за виплачену останньому середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, про що прийнято рішення №22 від 06 лютого 2019 року.

Приймаючи зазначене рішення, Федорівська сільська рада керувалася наступним.

Рішенням Пологівської МСЕК від 22 травня 2017 року ОСОБА_2 , який займав посаду спеціаліста (землевпорядника) сільської ради, встановлено другу групу інвалідності внаслідок загального захворювання. Індивідуальною програмою реабілітації інваліда від 22 травня 2017 року №450 йому рекомендована легка праця без значних фізичних, психоемоційних навантажень, тривалої ходьби, рекомендовано стаціонарне робоче місце у спеціально створених умовах, види професій і спеціальності, доступні за станом здоров`я. Зазначену програму реабілітації в умовах роботи апарату сільської ради виконати було неможливо.

Керівництвом сільської ради направлялися запити до МСЕК про надання роз`яснень щодо можливості ОСОБА_2 продовжувати роботу на посаді спеціаліста відповідно до покладених на нього службових обов`язків. На запити були отримані відповіді МСЕК із зазначенням, що вирішення вказаного питання відноситься до компетенції роботодавця.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади за станом здоров`я (п.2 ст.40 КЗпП України), керівництво сільської ради виходило з того, що в обов`язки останнього входить вимірювання землі, участь у розгляді конфліктів щодо землі, контроль за сміттєзвалищами, участь у покосі трави разом з трактористами. За розумінням керівництва, ця робота пов`язана зі значним психоемоційним навантаженням, передбачає необхідність виїзду зі стаціонарного робочого місця на територію сільської ради. Характер посадових обов`язків ОСОБА_2 не відповідав умовам визначеної для нього індивідуальної програми реабілітації, а покладення на останнього трудових обов`язків, які йому протипоказані за станом здоров`я, могли призвести до погіршення стану здоров`я. Звільнення ОСОБА_2 було викликано турботою про стан здоров`я ОСОБА_2 та відповідальністю за настання можливих наслідків у разі залишення його на займаній посаді без змін умов праці відповідно до індивідуальної програми реабілітації.

Розпорядження від 27 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади за станом здоров`я підписала секретар сільської ради ОСОБА_1 , яка в період відсутності на роботі сільського голови відповідно до закону виконувала його обов`язки.

Сільська рада вважає, що у в.о.сільського голови Стус Л .В. була відсутня будь-яка особиста упередженість щодо спеціаліста-землевпорядника ОСОБА_2 , і її дії були направлені на запобігання негативним наслідкам відносно здоров`я ОСОБА_2 та забезпечення належного виконання обов`язків сільської ради як органу місцевого самоврядування.

Рішенням Пологівського районного суду від 09 січня 2018 року спеціаліста сільської ради ОСОБА_2 поновлено на займаній посаді з виплатою йому за час вимушеного прогулу середньої заробітної плати у розмірі 27398,98грн. Рішення суду виконано. ОСОБА_2 поновлено на посаді спеціаліста, йому виплачено середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 27398,98грн. Виплати здійснено із коштів місцевого бюджету.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" матеріальна шкода, завдана територіальній громаді діями посадових осіб місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок місцевого бюджету в порядку, встановленому законом. Сільські ради мають право зворотної вимоги (регресу) до посадової особи місцевого самоврядування, яка заподіяла шкоду територіальній громаді, у розмірах і порядку, визначених законами України та статутами територіальних громад, прийнятими відповідно до законів України.

Враховуючи те, що дії в.о.голови сільради ОСОБА_1 по звільненню спеціаліста ОСОБА_2 були викликані обставинами, зазначеними вище, та не мали умислу, направленого на здійснення протиправних дій проти ОСОБА_2 особисто, а також були ускладнені наданням нечіткої відповіді МСЕК щодо можливості або неможливості виконання ОСОБА_2 покладених на нього посадових обов`язків, сільська рада дійшла висновку, що дії в.о.голови сільради ОСОБА_1 мали характер виправданого виробничого ризику.

Враховуючи те, що законом (ст.24 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування") визначено право, а не обов`язок сільської ради щодо зворотної вимоги (регресу) до посадових осіб, що заподіяли шкоду місцевій громаді, а також враховуючи всі обставини цієї справи в їх сукупності, сільська рада дійшла згоди не застосовувати до секретаря сільської ради ОСОБА_1 зворотню вимогу (регрес) за виплачену за рахунок місцевого бюджету середню заробітну плату спеціалісту Черевку В.Г . за час вимушеного прогулу.

Про прийняте рішення Федорівська сільська рада повідомила прокурора листом від 08 лютого 2019 року.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статус позивача. В даній справі позов пред`явлено прокурором в інтересах Федорівської сільської ради, яка є позивачем по даній справі.

Будучи позивачем, Сільська рада позов Прокурора не підтримує (а.с.53-54).

15 лютого 2019 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов Прокурора, в якому зазначено, що звільнення спеціаліста Федорівської сільської ради ОСОБА_2 відбувалися за такими обставинами. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 22 травня 2017 року ОСОБА_2 встановлено 2 групу інвалідності у зв`язку з загальним захворюванням строком до 01 червня 2018 року. У довідці зазначено, що ОСОБА_2 може виконувати легку роботу у спеціально створених умовах. Індивідуальною програмою реабілітації інваліда №450 від 22 травня 2017 року встановлено, що ОСОБА_2 може виконувати легку працю із набутими професійними навиками без значних фізичних і психоемоційних навантажень, тривалої ходьби, а також рекомендоване стаціонарне робоче місце у спеціально створених умовах.

Індивідуальна програма реабілітації інваліда та повідомлення про результати огляду медико-соціальною експертною комісією від 22 травня 2017 року отримані Федорівською сільською радою 26 травня 2017 року.

У зв`язку з цим сільським головою Черноусом В.І. прийнято розпорядження від 29 травня 2017 року № 27-К "Про вирішення питання щодо усунення від займаної посади спеціаліста сільської ради". Ця дія була направлена на необхідність з`ясувати питання можливості виконання посадових обов`язків спеціалістом ОСОБА_2 за станом його здоров`я та у разі виявлення неможливості виконання такої роботи, оголосити конкурс на заміщення посади.

Посадові обов`язки спеціаліста Федорівської сільської ради, яку займав ОСОБА_2 , потребували тривалої ходьби на місцевості та значних фізичних та психоемоційних навантажень у літню пору року.

09 червня 2017 року сільським головою ОСОБА_6 направлено запит Пологівській Міжрайонній МСЕК про надання висновку щодо відповідності чи невідповідності стану здоров`я ОСОБА_2 виконанню його посадових обов`язків відповідно до посадової інструкції.

У відповіді МСЕК від 16 червня 2017 року № 85 зазначено, що ОСОБА_2 може виконувати легкі і середньої важкості види праці (1-2 класі) у сприятливих мікрокліматичних умовах, у вільній робочій позі, за відсутності вібрації, токсичних речовин, пилу, нервово-психічне навантаження - виконання простих дій за заданим або індивідуальним планом із можливістю корекції, у сприятливому психологічному кліматі, в окремих випадках можливе виконання складних дій за заданим планом без дефіциту часу, форма організації праці - індивідуальна в І зміну, не більше ніж 8 годин, можливий скорочений день (тиждень). ОСОБА_2 абсолютно протипоказані такі види трудової діяльності як робота, пов`язана із значним нервово-психічним напруженням, професії водіїв, робота на висоті і в екстремальних умова, робота, пов`язана з дією токсичних речовин, в несприятливих мікрокліматичних та екстремальних умовах, він потребує звільнення від додаткових навантажень, наднормових робіт, нічних змін, роз`їздів і відряджень.

Зазначена відповідь МСЕК хоча і містила перелік робіт, якими не може займатись ОСОБА_2 , але не містила конкретної відповіді, чи може ОСОБА_2 за станом свого здоров`я займатися тією роботою, яка передбачена його посадовою інструкцією. Тому 26 червня 2017 року головою сільради ОСОБА_6 було направлено повторний запит вже на ім`я голови Запорізької обласної МСЕК про надання конкретної відповіді щодо відповідності чи невідповідності стану здоров`я ОСОБА_2 займаній посаді та виконанню його прямих обов`язків відповідно до посадової інструкції.

На повторне звернення була отримана відповідь Пологівської МСЕК від 21 липня 2017 року №96, в якій було зазначено, що створення відповідних умов праці входить до компетенції установи, де працює інвалід відповідно до законодавства про працю.

Таким чином, вирішення питання про можливість виконання спеціалістом ОСОБА_6 своїх посадових обов`язки за станом його здоров`я та прийняття відповідного рішення покладалось на Сільську раду.

З огляду на посадові обов`язки спеціаліста Федорівської сільської ради та висновків МСЕК щодо обмежень виконання певних робіт для ОСОБА_2 керівництво сільської ради вирішило, що ОСОБА_2 не може за станом здоров`я виконувати покладені на нього обов`язки. Здійснити індивідуальну програму реабілітації інваліда в умовах роботи сільської ради не було можливим, тому було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади за станом здоров`я ( п.2 ст.40 КЗпП України). Мотивами такого рішення були турбота про стан здоров`я ОСОБА_2 , запобігання можливим негативним наслідкам для його здоров`я у разі залишення його на роботі без змін умов праці відповідно до індивідуальної програми реабілітації, а також обов`язок керівництва забезпечити нормальну роботу сільської ради шляхом виконання всіма працівниками сільської ради своїх посадових обов`язків належним чином.

Розпорядження від 27 червня 2017 року №37-к "Про звільнення з займаної посади спеціаліста ОСОБА_2 " за станом здоров`я ( п.2 ст.40 КЗпП) винесено та підписано мною, оскільки в цей час я виконувала обов`язки голови сільської ради згідно розпорядження сільського голови ОСОБА_6 від 21 червня 2017 року №36-0 "Про тимчасове покладення обов`язків".

Зазначені обставини звільнення ОСОБА_2 встановлені рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2018 року по справі №324/1053/17 та не підлягають доказуванню. Цим же рішенням ОСОБА_2 був поновлений на роботі з виплатою йому заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 27 398, 98 грн.

Напевно, в силу нестандартності ситуації та відсутності достатнього досвіду в подібних питаннях, зазначає ОСОБА_1 у своєму відзиві, вона припустилася помилок при звільненні ОСОБА_2 , що стало підставою для прийняття судом рішення про поновлення на роботі, але її дії були викликані інтересами служби, і вона не бажала настання негативних наслідків як для ОСОБА_2 , так і для Сільської ради. Рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі та виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу виконано в повному обсязі.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" матеріальна шкода, завдана територіальній громаді діями посадових осіб місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок місцевого бюджету в порядку, встановленому законом. Сільські ради мають право зворотної вимоги (регресу) до посадової особи місцевого самоврядування, яка заподіяла шкоду територіальній громаді, у розмірах і порядку, визначених законами України та статутами територіальних громад, прийнятими відповідно до законів України.

Рішенням Федорівської сільської ради №22 від 06 лютого 2019 року "Про розгляд повідомлення Токмацької місцевої прокуратури №37/5-136 вих.19 від 18 січня 2019 року" постановлено не застосовувати до секретаря сільської ради ОСОБА_1 зворотню вимогу (регрес) за виплачену останньому середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Федорівська сільська рада визначена прокурором позивачем по даній справі. З огляду на рішення сільської ради №22 від 06 лютого 2019 року, Позивач позовні вимоги прокурора не підтримує.

Відповідно до ч.3 ст.57 ЦПК України якщо особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду.

Керуючись зазначеною нормою ЦПК України, просила суд залишити позовну заяву Прокурора без розгляду (а.с.61-63).

01 березня 2019 року від першого заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області Русанова О.В. надійшла відповідаль на відзив Відповідача. У відповідаі на відзив Прокурором зазначено, що у відзиві не міститься доводів щодо недоведеності вимог Прокурора по суті спору, зокрема у них не спростовано підставу позову та його обгрунтування в частині порушення норм матеріального права при зворотній вимозі (регресу), а зводиться лише до того, що звільнення ОСОБА_6 відбулося виключно через турботу про його здоров`я та відсутності шкоди, завданої інтересам відповідної громади. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2018 року у справі №324/1053/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до сільського голови Федорівської сільської ради ОСОБА_6 , Федорівської сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження сільського голови, поновлення на посаді та відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнано протиправним та скасовано розпорядження сільського голови Федорівської сільської ради від 27.06.2017 року № 37-К «Про звільнення з займаної посади спеціаліста ОСОБА_2 » та поновлено ОСОБА_2 на посаді спеціаліста цієї ради. Стягнуто з Федорівської сільської ради на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 28 червня 2017 року по 09 січня 2018 року включно у сумі 27398,98 грн.

Рішення Федорівської сільської ради №22 від 06 лютого 2019 року «Про розгляд повідомлення Токмацької місцевої прокуратури №37/5-136 вих.№19 від 18 січня 2019 року не може бути підставою для залишення позову без розгляду чи для його відмови, адже у даному випадку представництво інтересів держави здійснюється безпосередньо Прокурором, а не Сільською радою. При прийнятті зазначеного рішення Федорівською сільською радою не дотримано вимоги ч.3 ст.7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», якою передбачено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. З урахуванням того, що в силу ч.1 ст.16 Закону органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону, даний позов пред`являється безпосередньо в інтересах Федорівської сільської ради Пологівського району, адже вона не перебуває у підпорядкуванні будь-якого органу, є самостійною і незалежною у своїй діяльності.

Разом з цим, попри наділення Федорівської сільської ради повноваженнями щодо стягнення шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, жодних заходів до захисту та відновлення порушених інтересів відповідної територіальної громади, а відтак і держави, у т.ч. претензійно-позовного характеру, цим органом не вжито.

Вказане свідчить про неналежне здійснення захисту порушених інтересів держави уповноваженим органом - Федорівською сільською радою та наявність відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для представництва інтересів держави в суді Токмацькою місцевою прокуратурою, оскільки Федорівська сільська рада ігноруючи усі вимоги діючого законодавства, зайняла споглядацьку позицію і протягом року не вжила жодних заходів до відшкодування шкоди службовою особою, винною у незаконному звільненні.

Тому даний позов пред`явлено саме в інтересах Федорівської сільської ради до ОСОБА_1 , яка незаконно звільнила з посади ОСОБА_2 , внаслідок чого за рішенням суду останній був поновлений на посаді з виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Недодержання законодавства про оплату праці органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями державної та комунальної форми власності, а також їх службовими особами безпосередньо зачіпає інтереси держави, оскільки кошти на відшкодування шкоди сплачуються з державного чи місцевого бюджетів.

Крім того, заява відповідача ОСОБА_1 щодо залишення позову без розгляду не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно із ч.3 ст.57 ЦПК України якщо особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду.

Разом з цим, ОСОБА_1 маючи статус Відповідача, у зв`язку з чим не володіючи необхідним обсягом цивільної процесуальної дієздатності, адже заяву про залишення позову без розгляду в силу вищевказаної норми права може подати виключно Позивач, у даному випадку Федорівська сільська рада, діючи у власних інтересах, безпідставно подала до суду вищевказану заяву.

Більш того, відповідно до ч.4 ст.57 ЦПК України відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

Тому, навіть за наявності у майбутньому відмови Федорівської сільської ради від даного позову Токмацька місцева прокуратура буде підтримувати цей позов і вимагати його розгляду по суті, адже він спрямований на наповнення місцевого бюджету, і відповідно, поновлення прав громади на належне матеріальне забезпечення.

Таким чином, з викладеного вбачається, що аргументи відповідача, наведені у відзиву, не грунтуються на законі, не відповідають фактичним обставинам справи та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від юридичної відповідальності за порушення закону, а тому не можуть бути прийняті судом (а.с.64-68).

15 квітня 2019 року ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області у заадоволенні заяви Відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду було відмовлено.

Учасники справи належним чином повідомлені про місце, дату і час судового засідання.

Перший заступник керівника Токмацької місцевої прокуратури Русанов О.В. звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить провести судове засідання, яке відбудеться 19 серпня 2019 року, та завершити розгляд справи за позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної установи у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного процесу в порядку ст.247 ч.2 ЦПК України. Позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області за довіреністю Подлужна Р.Г. звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить судове засідання за позовом прокурора до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, провести за відсутності представника Федорівської сільської ради без застосування засобів технічної фіксації. Їхня позиція не змінилася. Позов Прокурора не підтримують. Просять у позові відмовити. Просить взяти до уваги заяву Федорівської сільської ради №01-20/107 від 13 лютого 2019 року.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання надала письмову заяву, в якій просить судове засідання за позовом першого заступника керівника Токмацької міської прокуратури в інтересах держави про стягнення шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, провести за її відсутності без застосування засобів технічної фіксації. Її позиція не змінилася, позовні вимоги не визнає у повному обсязі, просить врахувати позицію, викладену у відзиві, заперечує проти задоволення позову.

У зв`язку з надходженням на адресу суду зазначених заяв розгляд цивільної справи завершується в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процессу 19 серпня 2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом з позовної заяви, відзиву на позов Відповідача, відповіді на відзив Позивача, заяви Сільської ради, а також досліджених письмових доказів встановлено, що згідно рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2019 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до сільського голови Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області ОСОБА_6 , Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. про визнання протиправним та скасування розпорядження сільського голови, поновлення на посаді та відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено. Стягнуто з Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 28 червня 2017 року по 09 січня 2018 року включно у сумі 27398,98 грн. (а.с.12-16).

З копії постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року встановлено, що рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.17-19).

Розпорядженням сільського голови Федорівської сільської ради від 27 червня 2017 року № 37-К «Про звільнення з займаної посади спеціаліста ОСОБА_2 », винесеним та підписаним секретарем ради ОСОБА_1 , звільнено ОСОБА_2 , спеціаліста Федорівської сільської ради, за станом здоров`я (п.2 ст.40 КЗпП України) з 27 червня 2017 року (а.с.20).

З копії розпорядження сільського голови Федорівської сільської ради №36-о від 21 червня 2017 року про тимчасове покладення обов`язків встановлено, що ОСОБА_1 у цей час виконувала повноваження сільського голови (а.с.21).

З копії розпорядження сільського голови Федорівської сільської ради №3-К від 10 січня 2018 року про поновлення на роботі ОСОБА_2 встановлено, що розпорядження від 27 червня 2017 року №37-К «Про звільнення з займаної посади спеціаліста ОСОБА_2 » скасовано та ОСОБА_2 поновлено на попередній роботі на посаді з 10 січня 2017 року, виплачено ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2018 року по справі №324/1053/17 (а.с.22).

Згідно із інформацією Федорівської сільської ради від 27 грудня 2018 року №01-48/587 на виконання рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 09 січня 2018 року у справі №324/1053/17 сільрадою сплачено на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 27398,98 грн., а також з довідки сільради від 17 жовтня 2018 року №475, відомостями нарахування коштів від 17 січня 2018 року за №1 та від 18 травня 2018 року №33, розрахунково-платіжними відомостями за січень та травень 2018 року, виписками по рахунках Федорівської сільської ради від 21 травня 2018 року, а також платіжними дорученнями від 17 січня 2018 року № № 1, 2, 3, 4 та від 17 травня 2018 року № № 81, 82, 83, 84, відповідно до яких перерахування коштів на рахунок ОСОБА_2 та сплату необхідних у зв`язку з чим платежів до бюджету здійснено 22 січня 2018 року (4293,87 грн.) та 18 травня 2018 року (23105,11 грн.) (а.с.25,28-39).

З копії рішення №10 від 19 жовтня 2018 року Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області сьомого скликання сорокової зачергової сесії встановлено, що до сільського голови ОСОБА_6 не застосовано зворотню вимогу (регрес) за виплачену середню заробітну плату за час вимушеного прогулу спеціалісту сільської ради ОСОБА_2 (а.с.40).

З копії рішення №22 від 06 лютого 2019 року Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області сьомого скликання сорок третьої позачергової сесії встановлено, що до секретаря сільської ради ОСОБА_1 яка виконувала обов`язки голови сільської ради під час прийняття розпорядження про звільнення спеціаліста ОСОБА_2 не застосовано зворотню вимогу (регрес) за виплачену середню заробітну плату за час вимушеного прогулу (а.с.57).

Відповідно до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Згідно п.8 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли службова особа, винна у незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Відповідно до ст.237 КЗпП суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» визначено, що обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, покладається на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

Відповідно до п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлено, що при незаконному звільнені або переведені на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п.8 ст.134 ст.237 КЗпП настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб. Обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону.

З врахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача ОСОБА_1 на користь Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою ОСОБА_2 часу вимушеного прогулу в сумі 27398,98 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, в порядку, передбаченому ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь прокуратури Запорізької області в особі Токмацької місцевої прокуратури витрати на сплату судового збору у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 247 ч.2, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.130, 134, 237 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги першого заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , на користь Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, код юридичної особи 04353793 шкоду, заподіяну установі у зв`язку з оплатою ОСОБА_2 час вимушеного прогулу, в сумі 27398 (двадцять сім тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 98 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь прокуратури Запорізької області в особі Токмацької місцевої прокуратури 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається через Пологівський районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Кацаренко І.О.