Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/864/19
Провадження № 2/376/638/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона, є власником будинку АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується Свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом №943 від 13.04.2005 року.

В даному будинку проживає та зареєстрована позивачка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 та зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що в даному будинку відповідач зареєстрований, але не проживає без поважних причин більше десяти років, що підтверджується довідкою Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області №32 від 21.0.2019 року та показами свідків.

Відповідач не проживає в будинку, тне сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих його речей в будинку немає і взагалі будинком він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивачка, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. ОСОБА_2 виїхав на постійне місце проживання до м. Ужгород Закарпатської області.

Позивачка зверталася до відповідача з усним проханням знятися з реєстрації в будинку, оскільки його реєстрація впливає на розмір комунальних послуг, вона не має можливості отримувати субсидію, однак відповідач ігнорує прохання позивачки, тому вона звертається до суду з даним позовом та просить суд:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 та стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на виклик до суду не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 943 від 13.04.2005 року.

В даному будинку проживає та зареєстрована позивачка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 та зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в даному будинку зареєстрований з 04.11.1999 року, але не проживає більше десяти років,а саме з 2008 року, що підтверджується довідкою Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області №32 від 21.0.2019 року.

Також, факт того, що відповідач не проживає в будинку АДРЕСА_1 підтверджується заявами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вказали, що ОСОБА_2 є колишній співмешканець позивачки ОСОБА_1 та не проживає у її будинку з 2008 або з 2009 року.

Позивачка зверталася до відповідача з усним проханням знятися з реєстрації в будинку, оскільки його реєстрація впливає на розмір комунальних послуг, вона не має можливості отримувати субсидію, однак відповідач ігнорує прохання позивачки.

Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 , оскільки останній не проживає в будинку більш 10 років, чим порушує вимоги ст. 71 ЖК України.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір, в розмірі 768,40 грн., що підтверджується Квитанцією № 1555 3790 5130 1602 від 05.04.2019 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки згідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст. ст. 71,72,150 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 76,81, 247, 258,259,263 -265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (паспорт Серія НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 768,40 грн. судового збору.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко