Справа №303/5721/19
ряд.стат.звіту №65
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі : головуючого-судді Монич В.О.

при секретарі Лаврів Е.І.

Справа №303/5721/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 втратившими право користування житлом,а саме квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 ,однак, в квартирізареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які не проживають в даній квартирі. Відповідачі не є членами її родини, а вона як власник квартири має право вимагати від осіб, які не є членами її сімї, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Реєстрація відповідачівв квартирі викликає труднощі у вільному володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які належним чином повідомлялися про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористалися. Про розгляд справи повідомлялися через опублікування у мережі Інтернет за веб-адресою: mkm.zk.court.gov.ua.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згіднодоговору купвлі-продажу квартири від 01.08.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №1557, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1 . Дане також стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер виятгу : 175934835 від 08.08.2019 року (а.с.6-8). Відповідно до будинкової книги відповідачі ОСОБА_2 тп ОСОБА_3 зареєстровані в квартира АДРЕСА_1 (а.с.10-13). Дане також стверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою виконавчим комітетом Мукачівської міської ради центром надання адміністративних послуг (а.с.9). Згідно відповідей на запити щодо реєстрації відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 наданих заступником начальника центру надання адміністративних послуг від 06.09.2019 року за №01-40/10372, №01-40/10373 відповідачі зареєстровані (а.с.22-23). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України)

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Право членів сім`ї власника будинку користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Саме до такого правового висновку дійшов Касаційний циільний суд у складі Верховного Суду 25 липня 2018 року при розгляді справи №638/13030/13-ц.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі втратилиправо на користування квартирою АДРЕСА_1 , а тому позов про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити. Визнати ОСОБА_2 листопада ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратилиправо користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 на користь позивача судові витрати у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 на користь позивача судові витрати у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляцйної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач : ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_3 ;

Відповідач : ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_3 ;

Відповідач : ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_3 .

Головуючий В.О.Монич