Провадження № 2/761/814/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Горюк В.А.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс», Державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Привалова Євгенія Євгенівна про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 24.12.2003 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Житло-Буд» та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. та зареєстровано в реєстрі за № 8810. В подальшому, 01.03.2004 року між ОСОБА_4 та позивачем було укладено договір дарування частини квартири, який посвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1015, відповідно до якого Позивач прийняв у власність частину квартири АДРЕСА_1 . 14.04.2004 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Житло-Буд» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3349. Відповідачем без будь - яких дозволів і погоджень, на даху в будинку побудовано підсобні приміщення, альтанку, камін, облаштовано по периметру клумби і газони, які огороджено високим 3-х метровим цегляним парканом. Під час даного будівництва було порушено гідроізоляцію даху, що призвело до систематичного, триваючого залиття квартири АДРЕСА_1 . Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2012 у справі № 2-10146/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 259 161 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч сто шістдесят одна) грн. 25 коп. та зобов`язано ОСОБА_3 власними силами та за власні кошти відновити первісний стан даху і покрівлі будинку АДРЕСА_1 , очистивши дах від забудови, паркану, альтанки та інших будівель і приміщень, в тому числі клумб, газонів, сміття та іншого забруднення, і здійснити належну гідроізоляцію покрівлі.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05.06.2014 р. рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2012 у справі № 2-10146/11 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 259 161 (двісті п`ятдесят девять тисяч сто шістдесят одна) грн. 25 коп. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 109 018,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 330,75 грн., судовий збір в розмірі 1090,18 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. та витрати пов`язані з оплатою послуг експерта в розмірі 4000,00 грн., а всього на загальну суму 115 558,93 грн., в інші частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.07.2012 у справі № 2-10146/11 залишено без змін. Внаслідок незаконного, без погодження з мешканцями будинку, органами місцевого самоврядування, архітектури, пожежниками та санепідемстанцією Відповідач на даху будинку, що є прибудинковою територією і знаходиться над квартирою Позивача, самовільно перепланував належне йому житло, побудувавши на даху будинку підсобні приміщення, альтанку, камін, облаштував по периметру клумби та газони і все огородив високим 3-х метровим цегляним парканом, захопивши таким чином собі у власність прибудинкову територію, рівноцінне право на користування якою належить всім жителям будинку, порушив гідроізоляцію покрівлі, що призвело до систематичного залиття квартири Позивача, в результаті чого прожиття в останній стало неможливим і потребує капітального ремонту. У висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 8216/13-43/3836/14-43 (№ 22-ц/796/9729/2013) вказано, що квартира відповідача складається з п`яти жилих кімнат загальною площею 638,80 кв. м. жилою площею 240,90 кв.м. По даних наданого технічного паспорту БТІ від 15.05.2003 року квартира № НОМЕР_4 складається з : 11 поверх: 1. Коридор площею 27,6 кв.м. 2. Ванна кімната 22, 9 кв. м. 3. Передпокій 42,0 кв.м. 4. Житлова 52,0 кв.м. 5. Ванна кімната 16,2 кв.м. 6. Житлова кімната 59,4 кв.м. 7. Кухня 56,7 кв.м. Разом по 11 поверху: 276,8 кв.м. 12 поверх: 8. Коридор площею 16,0 кв.м. 9. Ванна кімната 18,0 кв.м. 10. Житлова 33,4 кв.м. 11. Житлова 44,3 кв.м. 12. Ванна кімната 16,0 кв.м. 13. Житлова 51,8 кв.м. 14. Кухня 51,3 кв.м. Разом по 12 поверху: 230,8 кв.м. 13 поверх: 15. Передпокій площею 24,4 кв.м. 16. Передпокій 16,0 кв.м. Разом по 13 поверху: 40,4 кв.м. Всього по 11-13 поверхах у кв. м. № НОМЕР_4: 276,8 кв.м.+230,8 кв.м.+40,4 кв.м. = 548 кв.м. - з урахуванням тераси площею 69,6 кв.м. (30 %) площа квартири № НОМЕР_4 складає 638,8 кв.м. 19.03.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві був складений Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Даний Акт був складений за результатами проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних норм, державних стандартів і правил власниками квартири АДРЕСА_2 . За результатами перевірки в Акті встановлено, «що квартира АДРЕСА_2 Директором експлуатуючої організації ТОВ «Житло-Сервіс» для перевірки надано по поверхові плани 11, 12 та 13 поверху будинку із проекту стадія «РП». Відповідно до наданої документації виявлено ознаки проведених будівельних робіт із приєднання місць загального користування до вказаної вище квартири, а саме: на 12-му поверсі (2-й рівень квартири № НОМЕР_4 ) виявлено ознаки захоплення місць загального користування: коридори ( на кресленні - приміщення № 3, № 9), електрощитова ( на кресленні - приміщення № 4) та машинне відділення ліфтів ( на кресленні - приміщення № 6), припливно витяжна венткамера (на кресленні - приміщення № 5) з приєднанням їх до квартири № НОМЕР_4 . На рівні 12-го поверху виявлено прибудову до захоплених приміщень коридору № 3 та електрощитової № 4 і влаштовані виходи із квартири № НОМЕР_4 на дах будинку по осі 14-15. По осі 14 замурований дверний проріз, який з`єднав сходову клітину і коридор № 9. Дах переобладнано під експлуатуєму терасу для квартири № НОМЕР_4 з розташуванням на ній навісів та барбекю; на 13-му поверсі (3-й рівень квартири № НОМЕР_4 ), який за документами є технічним поверхом, виявлено ознаки захоплення технічного приміщення № 2 та приміщення ТС № 5 і приєднання їх до квартири № НОМЕР_4 ; на рівні 13-го поверху дах будинку переобладнаний під терасу для квартири № НОМЕР_4 з розміщенням на ній цегляних квітників, цегляних перегородок, басейну, столу та лавок для відпочинку; технічне приміщення № 6 , Яке також знаходиться на даху будинку на рівні 13-го поверху, переобладнано під приміщення для масажу. Департамент та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві не видавали дозволу та не реєстрували інших документів дозвільного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також не приймали об`єкт в експлуатацію за вказаною вище адресою. Враховуючи зазначене, встановлено, що роботи із реконструкції квартири АДРЕСА_2 виконано без документів, що надають право на виконання будівельних робіт та затвердженої у встановленому порядку проектної документації, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 98664935 від 27.09.2017 року встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрований об`єкт нерухомого майна з присвоєнням реєстраційного номер 00 - квартира за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею (кв.м.): 782,7, житлова площа (кв.м.): 319,9. Опис: квартира складається в цілому з одинадцяти житлових кімнат. Даний запис про державну реєстрацію був внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.05.2015 року о 16 год.54 хв. 37 сек. державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Приваловою Євгенією Євгенівною. Підставою ж виникнення права власності, як зазначено у вищевказаному реєстрі є Свідоцтво про право власності, серія та номер: 37840689, виданий 21.05.2015 року, видавник: державний реєстратор Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Привалова Є.Є. Таким чином у правовстановлюючому документі відповідача від 14.04.2004 року зазначено, що квартира № НОМЕР_4 складається з п`яти жилих кімнат загальною площею 638,80 кв. м. жилою площею 240,90 кв.м., в той час, як державним реєстратором видано свідоцтво на право власності де вже квартира складається з одинадцяти житлових кімнат, загальною площею 782, 7 кв.м. жилою площею 319,9 кв.м. Отже, відповідач незаконно присвоїв 143,9 кв.м. (782,7 кв.м. - 638,80 кв.м.) загальної площі, а державний реєстратор, видавши Свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 21.05.2015 р. узаконив дане присвоєння. Із усього вбачається, що збільшення площі квартири Відповідача відбулось внаслідок незаконного захоплення останнім спільного нерухомого майна мешканців будинку АДРЕСА_1 . Окрім того, внаслідок незаконного захоплення відповідачем спільного нерухомого майна мешканців будинку, позивач змушений здійснювати прохід до своєї квартири через коридор, який на підставі вказаного Свідоцтва вже є власністю Відповідача. За таких обставин позивач просить суд визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності на квартиру, власником якої є ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) що складається в цілому з одинадцяти житлових кімнат загальною площею 782.7 кв.м., житловою площею 319,9 кв. м., яка розташована за адресою АДРЕСА_2 серія та номер: 37840689 виданого 21.05.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Приваловою Євгенією Євгенівною; визнати незаконним та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна № 00 яким зареєстровано право власності на квартиру, власником якої є ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) що складається в цілому з одинадцяти житлових кімнат загальною площею 782.7 кв.м., житловою площею 319,9 кв. м., яка розташована за адресою АДРЕСА_2 та зобов`язати ОСОБА_3 за власний рахунок поновити становище, що існувало до видачі 21.05.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Приваловою Євгенією Євгенівною свідоцтва про право власності серія та номер: 37840689 шляхом приведення приміщень житлового будинку по АДРЕСА_1 у відповідність до поверхневих планів 11,12 та 13 поверху із проекту стадії «РП», а саме: на 12-му поверсі (2-й рівень квартири № НОМЕР_4 ) звільнити захоплені місця загального користування: коридори (на кресленні - приміщення № 3, № 9), електрощитову (на кресленні - приміщення № 4, машинне відділення ліфтів (на кресленні - приміщення № 6), припливно витяжну венткамеру (на кресленні - приміщення № 5); демонтувати прибудову до приміщень коридору № 3 та електрощитової № 4 та влаштовані виходи із квартири № НОМЕР_4 на дах будинку по осі 14-15; демонтувати по осі 14 замурований дверний проріз, який з`єднав сходову клітину і коридор № 9; привести у відповідність дах шляхом демонтажу тераси, навісів та барбекю; - на 13-му поверсі (3-й рівень квартири № НОМЕР_4 ), звільнити технічне приміщення № 2 та приміщення ТС № 5; привести у відповідність дах 13-го поверху будинку шляхом демонтажу тераси, цегляних квітників, цегляних перегородок, басейну, столу та лавок для відпочинку; привести у відповідність технічне приміщення № 6 , яке знаходиться на даху будинку на рівні 13-го поверху, та було переобладнано під приміщення для масажу.

11.12.2017 р. було відкрито провадження у даній справі, надіслано копії позовної заяви з додатками особам які беруть участь у справі та одночасно запропоновано відповідачу подати суду письмові заперечення проти позовної заяви з посиланнями на докази, якими вони обґрунтовуються.

23.05.2018 р. у зв`язку із набранням чинності змін до ЦПК України, в судовому засіданні за участі ОСОБА_1 , його представника та представника відповідача вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з урахуванням приписів ст. ст. 19, 274 ЦПК України.

Від представника відповідача адвоката ОСОБА_10 надійшов відзив на позовну заяву. Представник ОСОБА_3 зазначив, що в задоволенні позову має бути відмовлено, з огляду на наступне. В даній справі повторно заявлено вимоги, які вже було розглянуто, крім того, з огляду на вказане у позові, спір є публічно - правовим щодо дій реєстратора, який не перевірив документи подані на реєстрацію права власності. Крім того, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів захоплення відповідачем місць загального користування. Також позивачем не надано відомостей, яке саме становище існувало на вказаних в позовних вимогах дату, а саме до видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право власності. Крім того, позивачем переоцінено преюдиційне значення рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2012 р. та рішення Апеляційного суду м. Києва від 05.06.2014 р., на які він посилається у позові - вони стосуються залиття квартири у 2008 р. та 2010 р. Виходячи з розуміння положень ч. 7 ст. 82 ЦПК України та роз`ясень Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 р. (п. 14), правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями. Висновки (судження) суду щодо прав ті обов`язків сторін, зроблені на підставі встановлених при розгляді справи обставин, не є преюдиційними. Таким чином обґрунтування позивача щодо порушення його прав відповідачем, зроблені на підставі обставин встановлених при розгляді іншої справи та стосуються зовсім інших підстав та предмету позову - фактів залиття.

Позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив відповідача та вказано наступне. Підставою для звернення позивача з даним позовом до суду є привласнення Відповідачем місць загального користування багатоквартирного будинку, їх перероблення та використання у власних цілях. Даний спір не є публічно-правовим спором, має розглядатись а порядку цивільного судочинства. Вимоги не заявляються повторно, оскільки вони спрямовані на відновлення становища, яке існувало раніше, тобто повернення місць загального користування, які були приписані до квартири відповідача. Наявні ж в матеріалах справи документи є належними та допустимими доказами обставин, на які посилається позивач. Твердження представника відповідача про відсутність доказів, що саме ОСОБА_3 здійснила збільшення площі своєї квартири за рахунок перепланування, приєднання до квартири місць загального користування без надання на те дозволів та погоджень спростовується матеріалами справи. Окрім того, доказів, яким чином відповідач збільшив на 143,9 кв. м площу своєї квартири в багатоквартирному будинку, останній у відзиві на позов не надав. Більше того, не можливо збільшити площу квартири в багатоквартирному будинку не захопивши місця загального користування.

У запереченнях на відповідь на відзив представник ОСОБА_3 зазначив, зокрема, що всі наявні в матеріалах справи докази не підтверджують захоплення відповідачем місць загального користування, докази є непрямі та не можуть безпосередньо підтверджувати факти, викладені в позові.

Також від представника відповідача надійшла заява про застосування наслідків пропуску строку позовної давності до вимоги щодо зобов`язання відповідача вчинити дії. Заявником вказано про те, що з огляду на надані документи, а саме: Акт перевірки даху будівлі за адресою АДРЕСА_1 від 17.09.2014 року, який підписано позивачем, копій рішень суду першої та апеляційної інстанції ухвалених відповідно у 2012 та 2014 р. , ОСОБА_1 був обізнаний про порушення права і знав про фати, що стали підставою для подачі даного ще у серпні 2011 р.

ОСОБА_1 подано заперечення на заяву про застосування позовної давності. Позивачем зазначено, що позовна давність не застосовується до порушення права, яке носить триваючий характер. Вимога щодо якої є прохання застосувати наслідки пропуску строку позовної давності є негатрона вимога, до якої силу законодавства та практики Верховного Суду, позовна давність не застосовується.

Представником Головного територіального управління юстиції у місті Києві 16.02.2018 р. подано письмові пояснення. Представником третьої особи зазначено, що зважаючи на те, що дії осіб Головного територіального управління не оскаржуються, розгляд справи управління залишає на розсуд суду. Просить розглянути заявлені вимоги за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Інші учасники процесу не скористались правом, передбаченим чинним процесуальним законодавством України та не направили свої пояснення щодо позову в адресу суду.

У підготовчому засіданні вирішені заявлені сторонами, їх представник5ами клопотання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 просили задовольнити позов в повному обсязі, з викладених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_10 заперечував щодо задоволення позову, просив відмовити у задоволенні заявлених вимог з урахуванням зазначеного у заявах по суті справи.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що 01.03.2004 року ОСОБА_1 став власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, укладеного з ОСОБА_4 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М.

Крім того, не заперечувалось сторонами та підтверджується наявними доказами, що 14.04.2004 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житло-Буд» та ОСОБА_3 (станом на день розгляду справи ОСОБА_3 ) було укладено договір купівлі - продажу квартири, зу умови якого відповідач придбала у власність кв. АДРЕСА_2 , яка складається з п`ти житлових кімнат загальною площею 638,80 кв. м., жилою площею 240,90 кв. м.

На підставі заяви відповідача ОСОБА_3 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкції власної квартири АДРЕСА_2 », виданої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві 20.05.2015 р. № КВ 08, 21.05.2015 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Приваловою Євгенією Євгеніївною , реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві проведено державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності та видано свідоцтво про право власності на кв. АДРЕСА_2 загальною площею 782,7 кв. м., житловою площею 319,9 кв. м. - запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна № 00, яким зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 782,7 кв. м., житловою площею 319,9 кв. в АДРЕСА_2 власником якої є ОСОБА_3 .

Як вбачається з технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленого станом на 05.03.2015 р. спірна квартира розташована на ХІ-ХІІІ поверсі ХІІІ поверхового будинку та складається з 11 кімнат житловою площею 319,9 кв.м.

Правом власності, відповідно до положень ст. 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Позивач, його представник зазначають, що свідоцтво про право власності видано незаконно, оскільки відповідачем було захоплено частину місць загального користування будинку, а тому ОСОБА_1 і звернувся до суд за захистом своїх прав, як співвласник майна.

В свою чергу представник ОСОБА_3 вказує на відсутність належних на допустимих доказів на підтвердження позиції позивача.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Право власності, за приписами ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Так, як встановлено в судовому засіданні основною підставою для видачі відповідачу спірного свідоцтва про право власності слугувала Декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 20.04.2015 р. № КВ 08.

Проте, за результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил власниками кв. АДРЕСА_2 , головним державним інспектором Інспекційного відділу № 4 Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у місті Києві було складено акт, з якого вбачається наступне:

- квартира АДРЕСА_2 Директором експлуатуючої організації ТОВ «Житло-Сервіс» для перевірки надано по поверхові плани 11, 12 та 13 поверху будинку із проекту стадія «РП». Відповідно до наданої документації виявлено ознаки проведених будівельних робіт із приєднання місць загального користування до вказаної вище квартири, а саме:

- на 12-му поверсі (2-й рівень квартири № НОМЕР_4 ) виявлено ознаки захоплення місць загального користування: коридори ( на кресленні - приміщення № 3, № 9), електрощитова ( на кресленні - приміщення № 4) та машинне відділення ліфтів ( на кресленні - приміщення № 6), припливно витяжна венткамера (на кресленні - приміщення № 5) з приєднанням їх до квартири № НОМЕР_4 . На рівні 12-го поверху виявлено прибудову до захоплених приміщень коридору № 3 та електрощитової № 4 і влаштовані виходи із квартири № НОМЕР_4 на дах будинку по осі 14-15. По осі 14 замурований дверний проріз, який з`єднав сходову клітину і коридор № 9. Дах переобладнано під експлуатуєму терасу для квартири № НОМЕР_4 з розташуванням на ній навісів та барбекю.

- на 13-му поверсі (3-й рівень квартири № НОМЕР_4 ), який за документами є технічним поверхом, виявлено ознаки захоплення технічного приміщення № 2 та приміщення ТС № 5 і приєднання їх до квартири № НОМЕР_4 . На рівні 13-го поверху дах будинку переобладнаний під терасу для квартири № НОМЕР_4 з розміщенням на ній цегляних квітників, цегляних перегородок, басейну, столу та лавок для відпочинку.

- технічне приміщення № 6. Яке також знаходиться на даху будинку на рівні 13-го поверху, переобладнано під приміщення для масажу.

Департамент та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві не видавали дозволу та не реєстрували інших документів дозвільного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також не приймали об`єкт в експлуатацію за вказаною вище адресою. Враховуючи зазначене, встановлено, що роботи із реконструкції квартири АДРЕСА_2 виконано без документів, що надають право на виконання будівельних робіт та затвердженої у встановленому порядку проектної документації, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За приписами ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

При цьому, за положеннями ч. 7 зазначеної норми матеріального права, виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Як свідчать матеріали справи, 26.03.2018 р. Департаментом з питань Державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва видано наказ № 52 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації» відповідно до якого скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція власної кватири АДРЕСА_2» від 01.04.2015 р. № КВ 61. Замовник - громадянин Ізраїлю ОСОБА_3 , скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації Реконструкція власної квартири АДРЕСА_2» від 20.04.2015 р. № 08. Замовник - громадянин Ізраїлю ОСОБА_3 .

Даним документом наказом також наказано Управлінню дозвільних процедур забезпечити невідкладне направлення копії наказу до Державної архітектурно - будівельної інспекції України для виключення запису щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 01.04.2015 р. № КВ 361 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 20.04.2015 р. № 08 з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, відповідно до положень ст. 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так, позивач є власником Ѕ частини кв. АДРЕСА_1 .

Згідно зі ч. 1-2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, відповідно до вимог ч. 2 ст. 328 ЦК України.

Суд вважає за можливе зазначити, щодо відсутності підстав для покладення в основу рішення тверджень представника відповідача про відсутність доказів, які свідчать про приєднання до своєї квартири частин приміщень, що перебувають у спільній власності співвласників будинку по АДРЕСА_1 з огляду на таке.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 4-рп/2004 від 02.03.2004 року визначено, що: допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання багатоквартирного будинку, вступу до нього. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Відповідно ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною 2 статті 383 Цивільного кодексу України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно зі статтею 152 Житлового кодексу України переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, провадиться з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Доказами, за положеннями ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вже зазначалось матеріали справи містять Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 19.03.2015 р. з якого вбачається проведення будівельних робіт власника кв. НОМЕР_4 з приєднанням до квартири місць загального користування .

Крім того, матеріали справи містять висновок № 81 судово-експертного будівельно-технічного дослідження , складений 12.03.2015 р. після проведення дослідження фахівцями НТЦ «Будівельна експертиза» за заявою ОСОБА_1 де зазначено, зокрема, що в результаті візуального обстеження, згідно з викопіювань проектних рішень та технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 на рівні 13-го поверху встановлені факти порушень в перебудові квартири № НОМЕР_4

Також фахівцем вказано, що площа приєднаних приміщень та частин покрівлі при перебудові квартири № НОМЕР_4 , що відноситься до місць загального користування, становить 234,22 м кв. Перебудова квартири АДРЕСА_2 з розширенням та надбудовами має негативний вплив на конструкції житлового будинку, умови експлуатації (п. 3.4.2.3., 3.4.2.4 висновку).

В розумінні приписів чинного ЦПК України дані документи є доказами, та відомості, які містяться у них не були спростовані стороною відповідача під час розгляду справи.

При цьому матеріали справи не місять і доказів, з яких вбачається, що співвласники місць загального користування - в тому числі і позивач надавали свою згоду на здійснення відповідачем таких дій.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові та порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 Постанови №3 від 01 березня 2013року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У зв`язку із цим суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК України визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси.

Зважаючи на обставини встановлені в судовому засіданні суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для видачі оспорюваного свідоцтва, а тому вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_1 , як співвласника майна, в частині скасування свідоцтво про право власності на квартиру загальною площею 782,7 кв. м., житловою площею 319,9 кв. м. в АДРЕСА_2 власником якої є ОСОБА_3 , індексний номер: 37840689, видане 21.05.2015 р. державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Приваловою Євгенією Євгенівною .

За положеннями ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З огляду на наведену норму матеріального права, задоволення позовних вимог про скасування свідоцтва про право власності, задоволенню підлягає і вимога щодо скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна № 00, яким зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 782,7 кв. м., житловою площею 319,9 кв. в АДРЕСА_2 власником якої є ОСОБА_3 .

Разом з тим, вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме за власний рахунок поновити становище, що існувало до видачі 21.05.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Приваловою Євгенією Євгенівною свідоцтва про право власності серія та номер: 37840689 шляхом приведення приміщень житлового будинку по АДРЕСА_1 у відповідність до поверхневих планів 11,12 та 13 поверху із проекту стадії «РП» не можуть бути задоволенні, зважаючи на наступне.

В обґрунтування необхідності відновлення права запропонованим шляхом позивач посилається на документи, датовані 2014-2015 роками.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦК України.

При цьому ч. 6 ст. 81 ЦК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги не доведеність, в розумінні вимог чинного законодавства, необхідності захисту права саме таким чином - приведення приміщень відповідності до поверхневих планів вказаного у позові проекту, приймаючи до уваги відсутність належних і допустимих доказів, що станом на день розгляду справи існують всі вказані у прохальній частині заяви прибудови, тераси, навіси тощо, зважаючи на відсутність відповідних клопотань з боку сторони позивача та відповідних роз`яснень головуючого (відповідно до ст. 12 ЦПК України) щодо процесуального права сторони ставити питання про залучення фахівця у сфері, іншій ніж право, підстави для зобов`язання ОСОБА_3 вчинити дії відсутні.

За таких обставин відсутні підстави для застосування передбачених положеннями ст. 267 ЦК України наслідків спливу строків позовної давності до зазначеної вимоги ОСОБА_1 - відмови у задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 2-5,11-13,133-141,196,200,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст.ст. 15,16,317,328,393,397 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс», Державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві Привалова Євгенія Євгенівна про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності задовольнити частково.

Скасувати свідоцтво про право власності на квартиру загальною площею 782,7 кв. м., житловою площею 319,9 кв. м. в АДРЕСА_2 власником якої є ОСОБА_3 , індексний номер: НОМЕР_1 , видане 21.05.2015 р. державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Приваловою Євгенією Євгенівною .

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна № 00, яким зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 782,7 кв. м., житловою площею 319,9 кв. в АДРЕСА_2 власником якої є ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , країна громадянства Ізраїль) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: