Провадження № 2/522/791/19
13 серпня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді Науменко А.В.,
за участю секретаря - Полегенького В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус Дишлева Тетяна Володимирівна, Державний нотаріус Лиманської районної державної адміністрації Гриб Максим Петрович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна про визнання договорів недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішень про державну реєстрацію прав, визнання права власності,
ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси із позовом, який в подальшому був звеличений, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, державний реєстратор Лиманської районної державної адміністрації Гриб Максим Петрович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, в якому просила: визнати недійсним договір купівлі-продажу р.№189 від 17.05.2018 року земельної ділянки, площею 0,097 га, кадастровий номер - НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для дачного будівництва; визнати недійсним договір купівлі-продажу р.№190 від 17.05.2018 року земельної ділянки, площею 0,0732 га, кадастровий номер - НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для дачного будівництва; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №41141169 від 17.05.2015 року, яке прийняте приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Дишлевою Т.В..; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №411415544 від 17.05.2018 року, яке прийняте приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Дишлевою Т.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36043818 від 07.07.2017 року, яке прийняте державним реєстратором Лиманської РДА Одеської області Гриб М.П.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36044196 від 07.07.2017 року, яке прийняте державним реєстратором Лиманської РДА Одеської області Гриб М.П.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47527046 від 26.06.2019 року, яке прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47525427 від 26.06.2019 року, яке прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною; витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянки, площею 0,097 га, кадастровий номер - НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для дачного будівництва та земельну ділянку площею 0,0732 га, кадастровий номер - НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянки, площею 0,097 га, кадастровий номер - НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для дачного будівництва та земельну ділянку площею 0,0732 га, кадастровий номер - НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті ОСОБА_1 прийняла спадщину, до складу якої входили: квартира АДРЕСА_3 ; Земельна ділянка, площею 0,097 га, кадастровий номер - НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,0732 га, кадастровий номер - НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину на квартиру, однак спадкові права на земельні ділянки ОСОБА_1 не оформила, оскільки, як з`ясувалося після заведення спадкової справи, вказані земельні ділянки за життя ОСОБА_5 були відчужені на користь ОСОБА_4 . ОСОБА_4 , в свою чергу, відчужила спірне майно на користь ОСОБА_3 ОСОБА_3 відчужила спірне майно на користь ОСОБА_2 . Як підставу позову ОСОБА_1 посилалася на ті обставини, що ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 11 травня 2006 року є підробленою, справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості в провадженні суду не перебувала.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, наведених у уточненій позовній заяві, просив позов задовольнити повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, були сповіщені належним чином, відзив не подали, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Заслухавши учасників судового процесу, повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_7 належела земельна ділянка АДРЕСА_5 на підставі державного акту на право приватної власнсоті на землю серії НОМЕР_4 , виданного Одеською міською радою від 17.08.1999 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на земелю за №2577.
18.10.2004 року ОСОБА_8 скалала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Сімаченко С.Л. за р.№5-1588. Відповідно до змісту заповіту усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі земельну ділянку АДРЕСА_5 , заповіла ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 . ОСОБА_5 спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не встиг.
ОСОБА_5 належела земельна ділянка АДРЕСА_6 на підставі державного акту на право приватної власнсоті на землю серії НОМЕР_6 , виданного Одеською міською радою від 07.09.1999 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на земелю за №2593.
09 жовтня 2014 року ОСОБА_5 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі земельну ділянку АДРЕСА_6 , заповів ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, пілся його смерті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Людмилою Геннадіївною була заведена спадкова справа №2/2017 року.
Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Людмилою Геннадіївною на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину №1294 від 17.07.2017 року на квартиру АДРЕСА_3 .
Для видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки ОСОБА_9 надала нотаріусу оригінали державного акту на право приватної власнсоті на землю серії НОМЕР_4 (кадастровий номер НОМЕР_1 ) та державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 ( НОМЕР_2 ).
Проте, листом №321/02-14 від 24.07.2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що земельні ділянки за зазначеними кадастровими номерами та адресами зареєстровані на праві власності за гр. ОСОБА_4 на підставі ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 15 травня 2006 року у цивільній справі №2-3316/06 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_7
Відповіддю на запит нотаріуса №306/01-16 від 17.07.2017 року Приморський районний суд м.Одеси повідомив, що за номером справи №2-3316/06 розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11. Справа №2-3316/06 за позовом ОСОБА_4 не розглядалася.
Із витребуваних матеріалів вбачається наступне.
09.11.2016 року Юридичним департаментом Одеської міської ради довідками №281369/2 та №281363/2 адреса земельної ділянки АДРЕСА_7 була змінена на АДРЕСА_2 , адреса земельної ділянки АДРЕСА_8 була змінена на АДРЕСА_1 .
Заявником на зміну адреси зазначена ОСОБА_4 .
17 травня 2018 року 2018 року між ОСОБА_4 , в інтересах якої діяв ОСОБА_12 , та ОСОБА_3 були укладені договори купівлі - продажу земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Договори посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дишлевою Т.В. за №189 та 190 відповідно.
Підставою виникнення права власності за ОСОБА_4 , зокрема, була ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 15 травня 2006 року у цивільній справі №2-3316/06 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_7
Право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстроване на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36043818 від 07.07.2017 року, а на земельну ділянку за адресою: : АДРЕСА_2 (з відкриттям розділу), індексний номер 36044196 від 07.07.2017 року.
Рішення про державну реєстрацію прийняті державним реєстратором Лиманської районної державної Грибом Максимом Петровичем.

Надаючи оцінку рішенню державного реєстратора, суд виходить із того, що при первісній реєстрації права власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_4 , державним реєстратором використано судове рішення, яке не ухвалювалося, і як наслідок, на його підставі будь-які права та обов`язки не виникли.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. №1952-IV (далі - Закон №1952-IV), який спрямований на забезпечення визнання та захист державою таких прав.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 р. №1127 (далі - Порядок №1127).

Згідно ст. 2 Закону № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Статтею 3 Закону № 1952-IV визначено, що Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 19 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі: рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1952-IV, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Суд зазначає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексними номерами 36043818 від 07.07.2017 року та 36044196 від 07.07.2017 року прийняті на підставі судового рішення, яке Приморським районним судом м.Одеси не ухвалювалося. Доказів протилежного в судовому засіданні не надано.

У зв`язку із цим суд вважає, що позивач довів протиправність рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексними номерами 36043818 від 07.07.2017 року та 36044196 від 07.07.2017 року, та такі рішення підлягають скасуванню.

Крім того, судом взято до уваги, що паспорт серії НОМЕР_7 , який використовувався від імені ОСОБА_4 , був виданий 11.03.2004 року на ім`я ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто у паспорті прізвище ОСОБА_4 було виправлене на ОСОБА_4 , тобто невідомою особою використовувався підроблений паспорт.

Судом також встановлено, що під час розгляду вказаної цивільної справи, 26.06.2019 року між ОСОБА_3 , в інтересах якої діяв ОСОБА_13 , та ОСОБА_2 , були укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Договори посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. за №1161 та 1162 відповідно. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47525427 від 26.06.2019 року та №47527046 від 26.06.2019 року відповідно.

Дослідивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню виходячи із такого.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (частина перша статті 388 ЦК України).

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України).

Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України). Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (частини перша - третя статті 388 ЦК України).

Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Судом було встановлена відсутність волі первісних власників - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на відчуження спірних земельних ділянок.

При цьому, судом встановлено вибуття майна із володіння ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на підставі судового рішення, яке не ухвалювалося.

Відповідно до п.58 постанови ВП ВС від 17.10.2018 року у справі №362/44/17 Верховний Суд зазначив, що відсутність спрямованого на відчуження майна рішення відповідного органу місцевого самоврядування (зокрема, його підроблення) означає, що власник волю на відчуження не виявляв.

За змістом статті 388 ЦК України, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15.

В пункті 147 постанови ВП ВС у справі №183/1617/16 зазначено, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

В пункті 143 постанови ВП ВС у справі №183/1617/16 зазначено Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання права власності, суд виходить згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус Дишлева Тетяна Володимирівна, Державний нотаріус Лиманської районної державної адміністрації Гриб Максим Петрович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна про визнання договорів недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішень про державну реєстрацію прав, визнання права власності - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу р.№ 189 від 17.05.2018 року земельної ділянки, площею 0,097 га, кадастровий номер - НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для дачного будівництва.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу р. №190 від 17.05.2018 року земельної ділянки, площею 0,0732 га, кадастровий номер - НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для дачного будівництва.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 41141169 від 17.05.2015 року, яке прийняте приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Дишлевою Т.В.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №411415544 від 17.05.2018 року, яке прийняте приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Дишлевою Т.В.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36043818 від 07.07.2017 року, яке прийняте державним реєстратором Лиманської РДА Одеської області Гриб М.П.;

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36044196 від 07.07.2017 року, яке прийняте державним реєстратором Лиманської РДА Одеської області Гриб М.П.;

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47527046 від 26.06.2019 року, яке прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47525427 від 26.06.2019 року, яке прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною.

Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянки, площею 0,097 га, кадастровий номер - НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для дачного будівництва та земельну ділянку площею 0,0732 га, кадастровий номер - НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянки, площею 0,097 га, кадастровий номер - НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для дачного будівництва та земельну ділянку площею 0,0732 га, кадастровий номер - НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 20 серпня 2019 року.

Суддя А.В.Науменко

13.08.19