Справа № 460/4722/15-ц
Провадження №2/460/166/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Карпин І.М.

з участю секретаря судових засідань Мельник Є.Є.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Залузька сільська рада Яворівського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги Залузька сільська рада Яворівського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила усунути перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер :13:004:0013), яка знаходиться в АДРЕСА_1 , та провести демонтаж самочинно побудованої будівлі магазину, навести благоустрій та звільнити земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку є співвласником земельної ділянки площею 0,025 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Старий Яр Яворівського району Львівської області кадастровий номер земельної ділянки :13:004:0013, що розташована по АДРЕСА_1 . На момент звернення до суду обмежена у користуванні вказаною вище земельною ділянкою, оскільки на ній стоїть самочинно збудована будівля, яку збудував та використовує для власних потреб відповідач. Крім цього, ОСОБА_2 поруч із самочинно збудованою будівлею зберігає різного роду предмети, чим порушує правила благоустрою. Також вона має намір на зазначеній земельній ділянці збудувати господарські будівлі і споруди, однак не в змозі реалізувати своє право власності на земельну ділянку щодо користування та розпорядження нею. Тому змушена в судовому порядку звернутись за захистом своїх майнових прав.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник адвокат Шмагара П.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач ОСОБА_2 стверджував, що розмістив будівельну споруду з дозволу батька ОСОБА_5 на належній йому ділянці, дозвіл на влаштування було надано виконавчим комітетом Залузької сільської ради. Водночас зазначав, що земельна ділянка належить на праві спільної часткової власності позивачу і ОСОБА_6 . Позивачем не підтверджено документально, що він самовільно зайняв саме частину земельної ділянки, що їй належить. Представник відповідача ОСОБА_3 в судових дебатах ствердив, що будівля магазину, яку збудував ОСОБА_2 в 1995 році і користується нею постійно, знаходиться за межами земельної ділянки позивача. Твердження позивачки ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 збудував приміщення магазину на земельній ділянці, яка їй належить, жодними доказами не підтверджено.

Представник третьої особи - Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився. Залузька сільська рада надіслала листа, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради.

04.12.2015 ухвалою судді було відкрито провадження у справі. 11.03.2016 судом ухвалено заочне рішення у справі. 31.10.2017 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області скасовано заочне рішення та призначено судовий розгляд справи. За клопотаннями сторін розгляд справи неодноразово відкладався.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено, що 06.03.2009 ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_6 та ОСОБА_4 прийняла у дар по Ѕ ідеальній частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Старий Яр Яворівського району Львівської області.

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є співвласником земельної ділянки площею 0,025 га, цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Старий Яр Яворівського району Львівської області кадастровий номер земельної ділянки :13:004:0013, що розташована в с.Старий Яр Яворівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №205335, виданим 29.12.2012.

Сторонами не оспорюється те, що позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями та земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Також під час судового розгляду відповідачем ОСОБА_2 не оспорювалось те, що будівля магазину, яка ним збудована, знаходиться на земельній ділянці належній позивачу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_6 , яка є співвласником земельної ділянки, в судовому засіданні повідомила, що на даний момент спільно з позивачкою мають намір розділити в рівній частці дану земельну ділянку, однак скористатись таким правом вони не можуть, оскільки ОСОБА_2 зайняв частину земельної ділянки, побудував на ній магазин та відмовляється провести демонтаж самочинно побудованої будівлі магазину, навести благоустрій та звільнити вказану земельну ділянку.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З рішення виконавчого комітету Залузької сільської ради №21 від 27.02.1995 вбачається, що ОСОБА_2 надано дозвіл на розташування об`єкту торгівлі на земельній ділянці і на власному подвір`ї його батька ОСОБА_5 згідно вироблених технічних умов.

З відповіді Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, вбачається, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутня інформація щодо отримання ОСОБА_2 права на виконання будівельних робіт з будівництва магазину по АДРЕСА_1 . Посадовими особами Департаменту під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю з виїздом на місце розташування об`єкту вказаного у зверненні, візуальним оглядом встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 знаходиться будівля магазину, ознак виконання будівельних робіт не виявлено.

Згідно з ч.1, ч.4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Правовстановлюючих документів на будівлю магазину, яка розміщена по АДРЕСА_1 , відповідачем ОСОБА_2 не представлено. Рішення виконавчого комітету Залузької сільської ради №21 від 27.02.1995 не дає права ОСОБА_2 на розміщення об`єкту торгівлі на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Будівля магазину ОСОБА_2 споруджена без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи.

Відповідно до ч.1 ст. 242 ЦПК України у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Суд відхиляє доводи представника відповідача ОСОБА_3 , висловлені в судових дебатах, щодо знаходження будівлі магазину, збудованої ОСОБА_2 в 1995 році, за межами земельної ділянки позивача, оскільки на такі обставини під час судового розгляду відповідач не покликався.

Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є підставними та обґрунтованими, оскільки позивачка є співвласником земельної ділянки, самочинно збудована відповідачем будівля магазину розташована на належній їй земельній ділянці, порушує її право користування та розпорядження земельною ділянкою, а відтак її право власності підлягає захисту, шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 провести демонтаж самочинно побудованої будівлі магазину.

Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_4 земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 462588450:123:004:0013), яка знаходиться у АДРЕСА_1 , шляхом проведення демонтажу самочинно побудованої будівлі магазину.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 судові витрати по справі в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області.

Повний текст рішення складено 21.12.2019.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

місце проживання:

АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

місце реєстрації

АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Третя особа : Залузька сільська рада

Яворівського району Львівської області

с.Залужжя Яворівського району Львівської області

вул.М.Вербицького, 107

Суддя І.М.Карпин