Справа № 638/4530/19
Провадження № 2/638/3031/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретарів Тягунової Р.Ю., Тітової М.О.

за участю

представника позивача Суркова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_2 «Про усунення перешкод у користуванні належним майном», -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 до Дзержинського районного суду міста Харкова звернулася ОСОБА_1 з позовом до ПАТ «КБ «Надра», третя особа: ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні належним майном. В обґрунтування позову зазначено, що у відповідності до договору купівлі- продажу 008427 від 06.02.2008 вона є власником автомобіля Тойота,2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . При купівлі- продажу автомобіля були відсутні обтяження або обмеження, що підтверджується тим, що при знятті з реєстраційного обліку автомобіля співробітниками ДАІ було перевірено наявність або відсутність обтяжень, яких виявлено не було. Але як стало відомо з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 10.11.2018 існує приватне обтяження майна - застава рухомого майна від 11.07.2013, підстава обтяження договір авто пакет, обтяжувач ПАТ «КБ «Надра», боржник ОСОБА_2 . На думку позивача, оскільки обтяження зареєстроване в Державному реєстрі нерухомого майна 11.07.2013, а позивач придбав автомобіль 06.02.2008 та зареєстрував 07.02.2008, відповідно ОСОБА_1 є добросовісним набувачем. У зв`язку з чим, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом зняття обтяження рухомого майна (а.с.2-6).

Відповідачем надано письмові пояснення, відповідно до яких, 26.12.2006 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, в якості забезпечення повернення кредитних коштів , на підставі договору застави ОСОБА_2 передав у заставу банку спірний автомобіль, з цього моменту в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містився запис про обтяження вказаного заставного транспортного засобу. 23.03.2007 до реєстру внесено запис про обтяження транспортного засобу. ПАТ КБ «Надра» не надавало згоди на реалізацію автомобіля. Також відповідачем зазначено, що на дату реєстрації за позивачем легкового автомобіля марки Тойота, порядком державної реєстрації автомобілів не було передбачено обов`язку перевірки транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. На теперішній час автомобіль Тойота перебуває в заставі з 26.12.2006. У зв`язку з чим відповідач просив відмовити у задоволенні позову (а.с.75-78).

Позивач у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити (а.с.41).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с.71).

Відповідач у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності (а.с.23-24, 32-33).

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує (а.с.21).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що 26.12.2006 між ОСОБА_2 та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником, якого є ПАТ комерційний банк «Надра», було укладено кредитний договір № 6/1/32/2006/840-К/96, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 41 580,00 доларів США (а.с. 79-81).

У забезпечення виконання кредитних зобов`язань того ж дня, 26.12.2006 між банком та позичальником ОСОБА_2 було укладено договір застави, відповідно до якого позичальник передав у заставу банку автомобіль марки Тойота, рік випуску 2005, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.82-83).

23.03.2007 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про обтяження транспортного засобу Тойота та відповідно до витягу №11765901 реєстраційний запис містить таку інформацію: від обтяження приватне обтяження, підстава обтяження договір застави від 26.12.2006, об`єкт обтяження Тойота, номер державної реєстрації АХ НОМЕР_3 , термін дії до 23.03.2012.

Як вбачається з письмових пояснень відповідача третя особа ОСОБА_2 кредитні зобов`язання не виконав.

З довідки РСЦ МВС в Харківській області від 04.07.2019 випливає, що згідно бази даних НАІС ГСЦ МВС України 07.02.2008 в ВРЕР №1 ГУ МВС України в Харківській області було здійснено реєстрацію транспортного засобу Тойота, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , власник ОСОБА_1 (а.с.47).

Тобто, реалізація спірного автомобіля ОСОБА_2 була здійснена без згоди ПАТ КБ «Надра».

ОСОБА_1 звертаючись з позовом, вважає себе добросовісним набувачем та вказує, що обтяження на автомобіль порушує її право власності, оскільки вона позбавлена можливості розпоряджатися майном.

Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Правові наслідки реєстрації обтяження визначені у статті 12 вказаного Закону, зокрема, що реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно зі частинами п`ятою, шостою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Тобто, аналізуючи зазначене, суд зазначає, що на письмову вимогу особи, права якої порушено внаслідок обтяження, до обтяжувача, тобто банку, запис про обтяження вилучається держателем або реєстратором з Державного реєстру після припинення такого обтяження, однак боржник за кредитним договором, з вимогою про припинення обтяження до банку не звертався та як зазначено банком у письмових поясненнях ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконав.

Позивач ОСОБА_1 , яка набула у власність заставне майно та для якої також існують правові наслідки реєстрації обтяження заставного майна, таку вимогу перед банком також не порушувала, доказів відмови банку від зняття обтяження суду не надала.

Статтею 28 Закону України «Про заставу» визначено випадки припинення застави, зокрема, і у зв`язку з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Відповідно до пункту 5.3 договору застави укладеного між банком і третьою особою договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання обов`язку за кредитним договором.

Проте, як встановлено в судовому засіданні третьою особою ОСОБА_2 зобов`язання перед відповідачем ПАТ КБ «Надра» не виконані.

Посилання позивача ОСОБА_1 , що при купівлі автомобіля були відсутні будь-які обтяження або обмеження не заслуговують на увагу, так як процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів т. і. встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автомобілі, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою КМУ від 07.09.1998 №1388. На дату реєстрації за позивачем автомобіля, порядком не було передбачено обов`язку перевірки транспортного засобу і Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а тому при реєстрації не було взято до уваги та обставина, що автомобіль був під обтяженням.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні.

У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України судом, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, враховано позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №592/6019/17.

Проте, суд не приймає позицію Верховного Суду, викладену в постанові №333/6700/15-ц, на яку також посилається позивач, в обґрунтування позову, так як в зазначеній постанові Верховного Суду зазначено, що на час укладення договору купівлі- продажу будь-які обтяження щодо були відсутні, а в випадку справи, яка розглядається, на час укладення договору купівлі- продажу обтяження існувало та було внесено в реєстр обтяжень .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 141, 200, 259 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України ст. ст. 386,391 ЦК України, ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ЗУ «Про заставу», суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_2 «Про усунення перешкод у користуванні належним майном» - відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.12.2019.

Суддя - І.В. Семіряд