Справа № 369/5569/18
Провадження № 2/369/1234/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22.07.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Рябець А.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення коштів, посилаючись на те, 01.06.2009 року між ним та ОСОБА_4 був укладений договір позики, відповідно до умов якого він надав у позику ОСОБА_4 у розмірі 185 000 грн. на строк до 01.07.2009 року.

Згідно договору позики від 08.10.2010 року ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_4 у розмірі 318 377,50 грн., з терміном повернення до 10.11.2011 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.10.2012 року по справі № 2-2696/12 стягнуто з ОСОБА_4 суми заборгованості, з урахуванням індексу інфляції в сумі 569 126 грн.. Однак рішення суду виконано не було.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.11.2015 року у справі № 369/11105/15-ц з ОСОБА_4 було стягнуто борг у розмірі 982 115,23 грн. станом по 11.10.2015 року. З урахуванням попереднього рішення суду загальна сума боргу за двома договорами позики станом на 11.10.2015 року склав 1 551 241,30 грн.. Однак дане рішення суду також не виконане.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 01.13.2017 року по цивільній справі № 369/11805/16 з ОСОБА_4 було стягнуто за період з 12 жовтня 2015 року по 19 грудня 2016 року відсотки з користування коштами в сумі 223 692,46 грн., три відсотки річних 17 956,00 грн., інфляційні втрати 70 022,74 грн., а всього 311 671,20 грн..

На час звернення з позовом до суду рішення не виконано. ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договорами, і від виконання рішення суду.

З урахуванням зміни облікової ставки НБУ, починаючи з 20 грудня 2017 року заборгованість за процентами складає: облікова ставка НБУ з 20.12.2016 року по 13.04.2017 року складає 14 % 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 14 % : 365 х 113 дн. = 21 817,62 грн.; облікова ставка НБУ з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року складала 13 % - 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 13 % : 365 х 41 дн. = 7 350,69 грн.; облікова ставка НБУ з 26.05.2017 року по 26.10.2017 року складала 12,5 % - 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 12,5 % : 365 х 153 дн. = 26 375,60 грн.; облікова ставка НБУ з 27.10.2017 року по 14.12.2017 року складала 13,5 % - 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 13,5 % : 365 х 48 дн. = 8 936,67 грн.; облікова ставка НБУ з 15.12.2017 року по 25.01.2018 року складала 14,5 % - 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 14,5 % : 365 х 42 дн. = 9 267,66 грн.; облікова ставка НБУ з 26.01.2018 року по 01.03.2018 року складала 16 % 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 16 % : 365 х 34 дн. = 7 502,39 грн.; облікова ставка НБУ з02.03.2018 року по 15.05.2018 року складала 17 % - 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 17 % : 365 х 74 дн. = 17 349,28 грн..

Загальна сума відсотків за користування коштами за період з 20 грудня 2016 року по 15 травня 2018 року складала 98 599,91 грн..

Три відсотки річних за вказаний період становить 185 000 грн. + 318 377,50 грн. + 98 599,91 грн. (601 977,41 грн.) х 3 % : 100 : 365 х 511 = 25 283,05 грн..

Інфляційні втрати за двома договорами складають за період з 20 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року 2 097,21 грн..

Інфляційні втрати за двома договорами складають за 2017 рік становлять 82 479,90 грн..

Інфляційні втрати за двома договорами складають за період за січень 2018 року становлять 9 029,66 грн..

Інфляційні втрати за двома договорами складають за період за лютий 2018 року складають 5 417,79 грн..

Інфляційні втрати за двома договорами складають за березень 2018 року становлять 6 621,75 грн..

Інфляційні втрати за двома договорами складають за період за квітень 2018 року становлять 4 915,81 грн..

Загальна сума інфляційних втрат за період з 20 грудня 2016 року по 30 квітня 2018 року складає 110 562,12 грн..

Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 533, 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України позивач ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_4 інфляційні втрати за період з 20 грудня 2016 року по 30 квітня 2018 року 110 562,12 грн., відсотки за користування позичковими коштами за період з 20 грудня 2016 року по 15 травня 2018 року в сумі 98 599,91 грн.. три відсотки річних за період з 20 грудня 2016 року по 15 травня 2018 року в сумі 25 283,05 грн., а всього стягнути з 234 445,08 грн..

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процетів від суми позики, якщо інше не встанволено догвоором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової стаки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 569 126,07 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 грудня 2012 року рішення районного суду залишено без змін.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 982 115,23 грн..

01 червня 2009 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 185 000 гривень, з терміном повернення до 01 липня 2009 року. Згідно умов договору позики від 08 жовтня 2010 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_1 додатково 318 377,50 гривень, з терміном повернення до 10 листопада 2011 року, але гроші не повернуто.

Дані обставини встановлені судовими рішеннями від 01 жовтня 2012 року та від 09 листопада 2015 року.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 за період з 12 жовтня 2015 року по 19 грудня 2016року відсотки за користування коштами в розмірі 223 692.46 грн., три відсотки річних в розмірі 17 956.00 грн., інфляційні втрати в розмірі 70 022.74 грн., а всього 311 671,20 грн. (триста одинадцять тисяч шістсот сімдесят одна грн. 20 коп.). Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 116,71 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму з боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами відповідач ОСОБА_4 подала відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні.

Відповідач у відзиві посилалась на те, що згідно договору позики від 01.06.2009 року кошти були отримані у розмірі 185 000 грн., без нарахування відсотків. Сума, що підлягає сплаті за зобов`язаннями, визначається в національній валюті - гривні за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідач вказувала на те, що у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях, з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Розрахунок наданий позивачем в позовній заяві не є належним доказом.

Також відповідач посилалась на те, що позивач не має право вимагати стягнення процентів у розмірі 98 599,91 грн.. Загальна сума процентів за договором має становити 21 142,00 грн..

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування три проценти річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року № 6-49цс12.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що між сторонами виникло грошове зобов`язання, не виконання якого дає підстави застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок перед позивачем сплатити відсотки за користування грошовими коштами за період з 20 грудня 2016 року по 15 травня 2018 року в сумі 98 599,91 грн., інфляційні збитки за період з 20 грудня 2016 року по 30 квітня 2018 року - 99 174,94 грн., три відсотки річних за період з 20 грудня 2016 року по 15 травня 2018 року - 21 142,00 грн., а всього 218 916,85 грн..

Так, з урахуванням прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 20 грудня 2016 року по 15 травня 2018 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки в сумі 98 599,91 грн. (облікова ставка НБУ з 20.12.2016 року по 13.04.2017 року складає 14 % 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 14 % : 365 х 113 дн. = 21 817,62 грн.; облікова ставка НБУ з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року складала 13 % - 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 13 % : 365 х 41 дн. = 7 350,69 грн.; облікова ставка НБУ з 26.05.2017 року по 26.10.2017 року складала 12,5 % - 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 12,5 % : 365 х 153 дн. = 26 375,60 грн.; облікова ставка НБУ з 27.10.2017 року по 14.12.2017 року складала 13,5 % - 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 13,5 % : 365 х 48 дн. = 8 936,67 грн.; облікова ставка НБУ з 15.12.2017 року по 25.01.2018 року складала 14,5 % - 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 14,5 % : 365 х 42 дн. = 9 267,66 грн.; облікова ставка НБУ з 26.01.2018 року по 01.03.2018 року складала 16 % 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 16 % : 365 х 34 дн. = 7 502,39 грн.; облікова ставка НБУ з02.03.2018 року по 15.05.2018 року складала 17 % - 185 000 грн. + 318 377,50 грн. х 17 % : 365 х 74 дн. = 17 349,28 грн.).

З урахуванням прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 20 грудня 2016 року по 30 квітня 2018 року підлягають стягненню інфляційні збитки в розмірі 99 174,94 грн., три відсотки річних за період з 20 грудня 2016 року по 15 травня 2018 року - 21 142,00 грн..

Враховуючи викладене, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе обов`язків по поверненню коштів з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти в загальному розмірі 218 916,85 грн.. В решті заявлених вимог суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено заявлені вимоги.

Понесені витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 2 189,17 грн..

Керуючись ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. ст. 11, 14, 526, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 80, 89, 109, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 відсотки за користування грошовими коштами за період з 20 грудня 2016 року по 15 травня 2018 року в сумі 98 599,91 грн., інфляційні збитки за період з 20 грудня 2016 року по 30 квітня 2018 року - 99 174,94 грн., три відсотки річних за період з 20 грудня 2016 року по 15 травня 2018 року - 21 142,00 грн., а всього 218 916,85 грн..

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 189,17 грн..

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 07 серпня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.