Постанова

Іменем України

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 634/10395/16-ц

провадження № 61-29672св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на рішення Московського районного суду міста Харкова від 07 квітня 2017 року у складі судді Мамалуй М. В. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Бровченко І. О., Кіся П. В., Кружиліної О. А.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі - ПрАТ «СК ««Український страховий стандарт») про стягнення суми страхового відшкодування.

Позов мотивовано тим, що відповідно до умов кредитного договору, на підставі якого він придбав автомобіль Geеly МК, однією з умов було обов`язкове страхування цього транспортного засобу за договором КАСКО у акредитованій банком компанії.

25 грудня 2013 року між ним та ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» укладено договір № 0111-2102-0098 добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави - Geеly МК, державний номерний знак НОМЕР_1 , строком до 26 грудня 2019 року, страховий тариф - 4,5 % від вартості застави. Ним були виконані умови вказаного договору, в т.ч. своєчасно сплачено суму зазначеного страхового тарифу.

07 грудня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому автомобіля Geеly МК, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням його дружини ОСОБА_2 , та автомобіля МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Про страховий випадок було повідомлено ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» у строки зазначені в договорі, подані необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

Постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 14 січня 2016 року водія автомобіля Geеly МК, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а саме: порушенні пункту 12.1 ПДР України.

Згідно із звітом від 11 грудня 2015 року № 42/12/15 про оцінку колісного транспортного засобу, який виконаний на замовлення ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» вартість матеріального збитку складає 72 548,78 грн.

Однак, відповідач у порушення умов договору страхування відмовляється виплатити страхове відшкодування.

З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 72 548,78 грн, витрати на евакуацію у розмірі 450,00 грн, судові витрати.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 07 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 72 548,78 грн та витрати понесені на евакуацію автомобіля у розмірі 450,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що згідно з умовами договору страхування, укладеного між власником автомобіля Geеly МК, державний номерний знак НОМЕР_1 , та ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», ЗУ «Про страхування», страховик повинен виплатити позивачу страхове відшкодування у межах страхової суми.

При цьому суд виходив із того, що розмір відновлювального ремонту не перевищує дійсну вартість автомобіля.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року рішення Московського районного суду міста Харкова від 07 квітня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

У листопаді 2017 року ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Московського районного суду міста Харкова від 07 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що транспортний засіб позивача було визнано страховою компанією конструктивно загиблими, оскільки дійсна вартість автомобіля становить 89 900,00 грн, а не 155 671,60 грн, як встановлено судами, а тому оскільки страховик не вимагає передачі транспортного засобу (його залишків) у свою власність, він виплачує страхове відшкодування на підставі висновків автотоварознавчої експертизи або на підставі ринкової ціни, що склалася на залишки транспортного засобу з урахуванням умов договору страхування.

Доводи інших учасників справи:

У січні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заперечення на касаційну скаргу ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в яких зазначив, про те, що ним було виконано всі умови договору страхування, сплачено страховий внесок, а тому у зв`язку з тим, що мала місце страхова подія, відповідач також повинен виконати умови договору та виплатити страхове відшкодування.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Московського районного суду міста Харкова.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року матеріали цивільної справи передано до Верховного Суду.

Розпорядженням від 05 червня 2019 року № 592/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-29672св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 05 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві - Курило В. П.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оцінка обставин справи та мотиви, з яких виходить Верховний Суд:

Суди встановили, що постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 14 січня 2016 року водій Geеly МК Cross, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 визнана виною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 07 грудня 2015 року (а. с. 25).

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію ТЗ Geеly МК Cross, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником автомобіля є ОСОБА_1 (а. с. 27).

Відповідно до договору № 0111-2102-0098 добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави від 25 грудня 2013 року (далі - договір), який укладений між ОСОБА_1 (страхувальник) та ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» (страховик), стосовно транспортного засобу - Geеly МК Cross, державний номер НОМЕР_1 , дійсна вартість якого 89 900,00 грн, страховий тариф - 4,5%, передбачена сплата страхових сум та порядок сплати страхового платежу до 26 грудня 2019 року (а. с. 15-23).

08 грудня 2014 року ОСОБА_1 сплатив ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» суму страхового платежу за договором № 0111-2102-0098 у розмірі 3 438,60 грн (а. с. 24).

В матеріалах справи міститься два звіти про оцінку автомобіля Geely MK Cross, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно із звітом від 11 грудня 2015 року № 42/12/15 про оцінку колісного транспортного засобу - автомобіля Geеly МК Cross, державний номерний знак НОМЕР_1 , дійсна ринкова вартість складає 155 671,60 грн, вартість відновлюваного ремонту - 72 548,78 грн (а. с. 26).

Експерт ОСОБА_3 був допитаний у судовому засіданні та підтвердив висновки експертного дослідження від 11 грудня 2015 року № 42/12/15, додатково вказав, що автомобіль не вважається знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту не перевищує ринкову вартість автомобіля.

Згідно із звітом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , складеного 27 січня 2016 року, ринкова вартість автомобіля Geеly МК Cross, державний номерний знак НОМЕР_1 , після його пошкодження після дорожньо-транспортної пригоди становить 72 890,00 грн.

Пунктом 24.1.3 договору визначено, що розмір завданих збитків визначається страховиком на підставі документа, що містить розрахунок витрат на відновлювальний ремонт (п.24.6) застрахованого ТЗ та/або ДО (кошторис, калькуляція СТО, автотоварознавча експертиза, тощо).

Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 вказаного Закону).

Пунктом 24.10 договору добровільного страхування транспортного засобу визначено, що у разі конструктивної загибелі ТЗ розмір прямого збитку визначається як різниця між дійсною вартістю ТЗ і залишків ТЗ за вирахуванням франшизи та зносу ТЗ за період дії цього договору.

Встановивши, що витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу не перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача вартість відновлювального ремонту у розмірі 72 548,78 грн та витрати понесені на евакуацію автомобіля у розмірі 450,00 грн.

Щодо доводів касаційної скарги:

Доводи касаційної скарги про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди дійсна вартість автомобіля становить 89 900,00 грн, а не 155 671,60 грн, спростовуються матеріалами справи, зокрема експертним висновком від 11 грудня 2015 року № 42/12/15, зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення Московського районного суду міста Харкова від 07 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року - без змін, тому що відсутні підстави для їх скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 07 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко