ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2019 року м. Кропивницький

справа № 400/1425/18

провадження № 22-ц/4809/1612/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач Петрівська районна державна адміністрація Кіровоградської області;

відповідач ОСОБА_1 ;

третя особа виконавчий комітет Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2019 року, у складі головуючого судді Шаєнко Ю.В., у цивільній справі за позовом Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей та накладення заборони на нерухоме майно,-

В СТ А Н О В И В:

У листопаді 2018 року Петрівська районна державна адміністрація Кіровоградської області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей та накладення заборони на нерухоме майно.

В обґрунтування позову вказувала, що відповідач є матір`ю неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, розвитку та утримання своєї дитини, не проявляє турботи, не піклується про її здоров`я, не створює належні умови для проживання та утримання дитини, а тому є необхідність позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки та стягнути з неї аліменти на її утримання.

Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить відібрати дитину у відповідача, без позбавлення її батьківських прав, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та накласти заборону на відчуження нерухомого майна.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що суд першої інстанції порушив завдання цивільного судочинства в частині справедливого та неупередженого розгляду справи, не дослідив та не оцінив належним чином докази, які надані позивачем.

Вважає, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, а також не було взято до уваги акти обстеження умов проживання дитини.

Посилання суду на те, що умови проживання дитини є задовільними позивач вважає необґрунтованими і не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Відзивів від учасників справи не надійшло.

Справу призначено до розгляду, про дату, час та місце її розгляду учасники справи повідомлені належним чином.

У судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Петрівської РДА Кіровоградської області ( а.с. 179,185).

Відповідач неодноразово подавала клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (а.с.177,189).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 не займається вихованням своєї малолітньої дитини.

Крім того, суд послався на те, що є встановленими обставини, що відповідач прагне виховувати свою доньку та піклуватися про неї, створювати їй необхідні умови, а тому є можливим не відбирати дитину у неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданного виконавчим комітетом Спасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області 12.09.2017 року (а. с.9).

Звернувшись із позовними вимогами Петрівська РДА Кіровоградської області посилалася на те, що відповідач будучи матір`ю малолітньої доньки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання, розвитку та утримання своєї дитини, не проявляє турботи, не піклується про її стан здоров`я та не створює належні умови для її проживання.

В матеріалах справи містяться акти обстеження умов проживання ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 . Обстеження проводилися представниками Служби у справах дітей Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області (а. с.12-15).

Згідно даних актів обстеження вбачається, що умови проживання відповідача є незадовільними.

Згідно розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №412-р від 01.11.2018 року було прийняте рішення «Про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача ОСОБА_1 у зв`язку із безпосереднім виникненням загрози життю та здоров`ю дитини» (а. с.10).

Відповідно до рішення №1 комісії з питань захисту прав дитини Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 01.11.2018 року було прийняте рішення про доцільність негайного відібрання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача ОСОБА_1 , в зв`язку з безпосереднім виникненням загрози життю та здоров`ю дитини (а. с.22).

Звернувшись із позовними вимогами позивач посилався на те, що працівниками служби у справах дітей Петрівської районної державної адміністрації неодноразово проводилися профілактичні бесіди з відповідачкою щодо необхідності належного виконання нею своєї батьківських обов`язків, але відношення до дитини з боку матері не змінилося.

Згідно характеристики виданої Петрівською селищною радою Петрівського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 виявила себе з негативної сторони, не забезпечує належні умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

У відповідності до висновку Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 09.11.2018 року, було прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с.23- 26).

Судом першої інстанції були досліджені вище вказані докази, проте на противагу цьому взято до уваги самі пояснення ОСОБА_1 , яка пояснила, що вона бажає виховувати та утримувати свою доньку, в даний час вона намагається створити належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини та просила суд не відбирати у неї доньку.

Згідно договору оренди квартири № 6 від 01.12.2018 року ОСОБА_1 виняйняла в оренду житло за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.101-102).

У даному приміщенні відповідач проводить ремонтні роботи, що підтверджується цивільно правовою угодою №01 від 15.05.2019 року (а.с.135).

Крім того, відповідач офіційно працевлаштувалася, що свідчить про підвищення її рівня відповідальності, щодо забезпечення дитини.

Також суд обґрунтовано визначив, що пріоритетом при розв`язанні зазначеного спору є реалізація права самої дитини на фізичний та духовний розвиток у складі повної сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

ОСОБА_1 не погоджується із позовними вимогами та просить їй повернути дитину, а тому проявляє інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно її доньки не забезпечуватиме інтересів самої дитини.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини - залишити без задоволення.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

24.12.2019 складено постанову.

Головуючий суддя О. Л. Дуковський

Судді О. А. Письменний

О. І. Чельник