Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1386/19
Провадження № 2/280/845/19
У Х В А Л А

20 серпня 2019 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Янчук В. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та земельних ділянок в натурі між співвласниками,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області звернувсь позивач з вказаним позовом, в якому просить:

-визнати за ним право власності на ѕ частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та виділити йому кімнату «1-5» площею 12,4 м?, кімнату «1-6» площею 18,9 м?, всього 31,3 м? жилої площі; допоміжну площу: веранду «1-1» площею 8,8 м?, коридор «1-2» площею 5,0 м? та кухню «1-3» площею 3,7 м?; допоміжних будівель та споруд: хлів та літня кухня 35,7 м?;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на ѕ частки земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка становить 0,1875га, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_2 , яка становить 0,2865га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_3 , яка становить 0,1425га;

-визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та виділити ОСОБА_2 кімнату «1-4» площею 14,3 м?, душове приміщення (бувша піч) площею 0,73 м?, всього 15,03 м?; допоміжних будівель та споруд: хлів та літня кухня 11,9 м?, ворота 4,2 м;

-визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частки земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка становить 0,0625 га, прилеглої до кімнати «1-4» площею 14,3 м?, душове приміщення (бувша піч) площею 0,73 м?, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_2 , яка становить 0,00955 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_3 , яка становить 0,0475 га;

-припинити право спільної часткової власності на домоволодіння та земельні ділянки що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши позовну заяву, вважаю за необхідне на підставі ст.ст. 175, 177 ЦПК України залишити її без руху з таких підстав.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону та своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності це закріплена за власником можливість у межах, що допускають законом, володіти, користуватися й розпоряджатися майном за своїм розсудом й у своєму інтересі. Стаття 319 ЦК України встановлює загальні правила та межі здійснення права власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права.

Відповідно до ст. ст.364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Спільна часткова власність це власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності (ст. 356 ЦК України). Спільною частковою власністю має вважатися власність двох чи більше співвласників, частка кожного з яких у праві власності є завідомо визначеною в конкретній величині. Отже, праву спільної часткової власності притаманні такі риси як множинність її суб`єктів (співвласників) та єдність її об`єкта.

Відповідно до п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» при вирішенні прав про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Для поділу будинку (будинковолодіння) в позові повинна бути обґрунтована технічна можливість виділити частку.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток управі власності.

Частиною 3 ст. 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже наслідки поділу та виділу спільного майна, а саме припинення права спільної власності, є однаковими.

Таким чином, з зазначеного випливає те, що виділ майна є позовною вимогою майнового характеру.

В порушення п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначена ціна позову, з врахуванням вимог ст.176 ЦПК України.

В порушення вимог ст. 175 ЦПК України не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині визнання права власності за відповідачем ОСОБА_2 ј частин житлового будинку та земельних ділянок, які також не підтверджені доказами.

Окрім цього, позивачу, на виконання вимог пункту 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, слід уточнити зміст позовних вимог, оскільки позивач просить визнати за ним право власності на ѕ житлового будинку та земельних ділянок, водночас позивач у позовній заяві зазначив, що він є власником ѕ частин житлового будинку та земельних ділянок.

Також позивач вказав, що вказаний спір є немайновим та додав до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору у сумі 768,40 грн.

Проте, позивач у прохальній частині своєї заяви висуває 2 вимоги майнового характеру про виділ частики майна в натурі та похідну вимогу про припинення спільної часткової власності на вищевказане майно.

Вартість житлового будинку з господарськими спорудами становить 19309 грн. Вартість земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,2500 га становить 8509 грн. Вартість земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,0383 га становить 1100 грн. Вартість земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,1900 га становить 5472 грн.

Позивач просить виділити йому ѕ частин вищевказаного нерухомого майна, а відповідачу відповідно ј частин.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що з 01.01.2019 за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605 грн.)

Отже, позивачу при зверненні до суду з позовною заявою слід було сплати судовий збір за дві вимоги майнового характеру, натомість додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору у сумі 768,40 грн., тому позивачу слід сплатити судовий збір в належному розмірі та надати до суду квитанцію на підтвердження сплати судового збору у сумі 768,40 грн. за вимогою майнового характеру щодо виділу земельних ділянок.

З огляду на вищевикладене, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України залишити її без руху, запропонувавши позивачу протягом семи днів з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки та привести позовну заяву у відповідність до чинного законодавства.

Роз`яснити позивачу, що у іншому випадку заява буде вважатися неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

постановив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та земельних ділянок в натурі між співвласниками.

Надати позивачу семиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

У разі невиконання у вказаний термін зазначених вимог заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб - адресою сторінки на офіційному веб - порталі судової влади України - http://court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Янчук