Постанова

Іменем України

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 127/14163/15-ц

провадження № 61-33680св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,

Кузнєцов В. О.,

учасники справи:

позивач - Вінницька міська рада,

відповідач - Вінницька районна державна адміністрація Вінницької області, Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

особа, яка звернулася із касаційною скаргою - ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року у складі судді: Луценко Л. В. та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 червня 2017 року у складі колегії суддів: Стадника І. М., Міхасішина І. В., Войтка Ю. Б., у справі за позовом Вінницької міської ради до Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року Вінницька міська рада звернулася до суду з позовом до Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області (далі - Вінницька РДА), Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 05 липня 2012 року № 789 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту» передано громадянам у власність земельні ділянки, загальною площею 2,0000 га, з них 2,0000 га - рілля, для ведення садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які надані у власність та користування (землі запасу), на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту.

На підставі вищезазначеного розпорядження Вінницькою РДА та Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі 13 липня 2012 року відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 видано державні акти на право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), цільове призначення яких для індивідуального садівництва.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2014 року, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2014 року залишена в силі, у адміністративній справі № 127/27702/13-а за позовом Вінницької міської ради до Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , про визнання протиправним та скасування розпорядження, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження Вінницької РДА від 05 липня 2012 року № 789 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту».

Крім того, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2014 року, встановлено, що територія якою розпорядилась Вінницька РДА межує з м. Вінниця. Згідно Генерального плану розвитку м. Вінниці, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 25 липня 1987 року № 259 та Генерального плану 2007 року, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 23 листопада 2007 року № 1498, зі змінами від 01 лютого 2013 року № 1140, та Плану зонування міста Вінниці, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 04 липня 2008 року № 2012, територія, на якій знаходиться земельна ділянка, запроектована під розширення міських територій, а саме для розміщення багатоквартирної та громадської забудови Х мікрорайону м. Вінниці.

Оскільки підставою для видачі оскаржуваних державних актів на право власності на земельні ділянки було розпорядження, яке у судовому порядку скасоване, тому підлягають визнанню недійсними зазначені державні акти від 13 липня 2012 року.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року позов задоволено:

- визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданий Вінницькою РДА та Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі 13 липня 2012 року, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_1 ;

- визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданий Вінницькою РДА та Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі 13 липня 2012 року, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий № НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_2 ;

- визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 , виданий Вінницькою РДА та Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі 13 липня 2012 року, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий № НОМЕР_6 , на ім`я ОСОБА_3 ;

- визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 , виданий Вінницькою РДА та Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі 13 липня 2012 року, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий № НОМЕР_8 , на ім`я ОСОБА_4 ; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 06 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року залишено без змін.

Рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що оскільки правова підстава для видачі державних актів відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на спірні земельні ділянки відпала в зв`язку із скасуванням розпорядження Вінницької РДА від 05 липня 2012 року № 789 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту», тому позов підлягає задоволенню, а спірні державні акти визнанню недійсними.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що спірна земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_4 , в подальшому, 31 липня 2012 року, відчужена йому ( ОСОБА_5 ) за договором купівлі-продажу, тому оскаржувані судові рішення безпосередньо впливають на його права та інтереси. Однак до участі у справі ОСОБА_5 залучено не було, а позивачем не повідомлено суд про зазначену обставину.

Посилається на те, що судом першої інстанції у задоволенні заяви про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача відмовлено.

Крім того, позивач не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог та не довів того, що спірна земельна ділянка належить на праві власності Вінницькій міській раді.

Заперечення (відзив) на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою ВССУ від 15 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

04 червня 2018 року справу № 127/14163/15-ц та матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Установлено, що розпорядженням Вінницької РДА від 05 липня 2012 року № 789 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 2,1805 га, з них, 2,0000 га - у власність громадянам для ведення садівництва; 0,1793 га - проектні дороги; 0,0012 га - інші землекористувачі (опори ЛЕП), на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту.

Пунктами 2 та 3 вказаного розпорядження вирішено передати громадянам, згідно додатку, у власність земельні ділянки загальною площею 2,0000 га, з них 2,0000 га - рілля, для ведення садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які не надані у власність та користування (землі запасу), на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту; видати громадянам, згідно додатку, державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту.

На підставі вказаного розпорядження від 05 липня 2012 року № 789 і на його виконання Вінницькою РДА та Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі 13 липня 2012 року видано наступні державні акти:

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_1 ;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий № НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_2 ;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 , на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий № НОМЕР_6 , на ім`я ОСОБА_3 ;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 , на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий № НОМЕР_8 , на ім`я ОСОБА_4 .

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2014 року, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2014 року залишена в силі, у адміністративній справі №127/27702/13-а за позовом Вінницької міської ради до Вінницької РДА за участю третіх осіб, що не заявлять самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування розпорядження, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження Вінницької РДА від 05 липня 2012 року № 789 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту».

Цими ж рішеннями встановлено, що територія якою розпорядилась Вінницька РДА межує з м. Вінниця. Згідно Генерального плану розвитку м. Вінниці, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 25 липня 1987 року № 259 та Генерального плану 2007 року, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 23 листопада 2007 року № 1498, зі змінами від 01 лютого 2013 року № 1140, та Плану зонування міста Вінниці, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 04 липня 2008 року № 2012, територія, на якій знаходиться земельна ділянка, запроектована під розширення міських територій, а саме для розміщення багатоквартирної та громадської забудови Х мікрорайону м. Вінниці.

Постановою Верховної Ради України від 13 травня 2015 року № 401-VІІІ «Про зміну і встановлення меж міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області» змінено межі міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області, збільшивши територію міста на 4 448,97 гектара земель, з поміж інших у тому числі і за рахунок 956,46 гектара земель Якушинецької сільської ради Вінницького району.

З довідки Департаменту архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради від 08 червня 2015 року № 05-01-23822 убачається, що відповідно до наведеної вище Постанови Верховної Ради України від 13 травня 2015 року, з поміж інших до території міста Вінниці також відносяться земельні ділянки з кадастровими № №: НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_6 , НОМЕР_8 , на які відповідачам видано оспорювані державні акти.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У силу частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із частиною третьою статті 61 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 26 вересня 2012 року у справі № 6-103цс12 та у постанові від 04 червня 2014 року у справі № 6-46цс14.

Статтею 152 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статей 125, 126 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право власності відповідачів на земельні ділянки виникло з моменту державної реєстрації цього права та, відповідно, посвідчувалось державним актом на право власності на земельну ділянку.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про визнання недійсними державних актів, виданих відповідачам, оскільки в результаті скасування постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2014 року розпорядження Вінницької РДА від 05 липня 2012 року № 789 правова підстава для видачі державних актів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на спірні земельні ділянки відпала.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що його безпідставно не залучено до участі у справі в якості третьої особи, чим порушено його права як нового власника однієї із спірних ділянок.

Вказані доводи були предметом дослідження в судах першої та апеляційної інстанцій. Так, суди дійшли обгрунтованих висновків про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_4 не стосується безпосередньо прав та інтересів ОСОБА_5 , а в межах справи, що переглядається позовних вимог до ОСОБА_5 заявлено не було.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов