УХВАЛА

20 серпня 2019 року

м. Кропивницький

справа №398/859/19

провадження №22-ц/4809/1342/19

Кропивницький апеляційний суд у складі судді-доповідача Єгорової С. М., розглянувши матеріали апеляційної скарги виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2019 року в складі головуючого судді Авраменка О. В.

УСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги виконавчого комітету Олександрійської міської ради про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Б. В. та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26 липня 2019 року справу направлено до суду першої інстанції для дооформлення.

16 серпня 2019 року справа надійшла до Кропивницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Пунктом 4 частини 4 статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 3 цього Закону судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення передбаченого цим Законом. За своїм змістом вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Враховано, що в пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справа» зазначено, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ані у розділі VII ЦПК, ані в Законі України «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» не визначено розмір ставки судового збору за подання скарги на дії державного виконавця.

Таким чином, за подання до суду першої інстанції скарги на дії державного виконавця судовий збір не справляється.

У постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц, провадження № 61-1504св17; від 30 січня 2018 року у справі № 2-3280/11, провадження № 61-1356св18; від 14 лютого 2018 року у справі № 589/6044/13, провадження № 61-1900св18 висловлена правова позиція про те, що звільнення сторони виконавчого провадження від обов'язку сплати судового збору за подання скарги на дії державного виконавця є достатньою підставою також і для звільнення цієї категорії учасників справи від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Однак Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15, провадження № 12-66гс18, навела висновок про правильне застосування норм права, згідно з яким підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відступаючи від правової позиції, висловленої у постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц, провадження № 61-1504св17; від 30 січня 2018 року у справі № 2-3280/11, провадження № 61-1356св18; від 14 лютого 2018 року у справі № 589/6044/13, провадження № 61-1900св18, Верховний Суд у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.06.2018 року справа № 752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18) дійшов висновку, що якщо за подання скарги на дії державного виконавця до суду першої інстанції законом не встановлено для заявника обов'язок сплачувати судовий збір, то в разі оскарження заінтересованою особою постановленого судом першої інстанції судового рішення за результатами розгляду зазначеної скарги судовий збір справляється на загальних підставах, встановлених у підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

При цьому предмет судового розгляду суду першої інстанції не може впливати на обов'язковість сплати або несплати судового збору за подання апеляційної скарги в разі незгоди з судовим рішенням.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, для фізичних осіб встановлено ставку - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 1921,00 грн, та надати до апеляційного суду оригінал квитанції про сплату або докази звільнення від сплати судового збору.

До апеляційної скарги не долучено квитанцію про сплату судового збору.

Частинами 2, 3 та 6 статті 357 ЦПК встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356, застосовуються положення ст. 185 і апеляційна скарга ухвалою залишається без руху для усунення недоліків у встановлений судом строк.

Якщо скаржник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду, в разі не усунення недоліків скарга вважається неподаною повертається скаржнику.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із встановленням строку протягом десяти календарних днів з дати отримання даної ухвали, для надання до апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 1921,00 грн.

Судовий збір повинно бути перераховано за такими реквізитами: Отримувач коштів: УК у м.Кроп./м.Кропивницький/22030101, Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, Ідентифікаційний код: 38037409, Рахунок: 0002, КБКД 22030101, Призначення платежу:*;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи;Судовий збір, за позовом _____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Апеляційний суд Кіровоградської області.

Керуючись ст.ст. 136, 185, 260, 261, 272, 357, 389 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2019 року залишити без руху.

Запропонувати скаржнику протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду усунути вищезазначені недоліки апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду

С. М. Єгорова