У Х В А Л А

про забезпечення позову

29 липня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд м.Києва у складі судді Ларіонової Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову за матеріалами цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Антохіна Вікторія Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Антохіна Вікторія Михайлівна про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року позивач ОСОБА_5 , звернуся до суду з позовомпро усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення, та просить позбавити права користування квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; усунути перешкоду ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження належної його квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, виселивши ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Провадження у справі за даним позовом відкрито ухвалою від 18.11.2015 р. (суддя Богінкевич С.М.).

В березні 2016 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Антохіна Вікторія Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним, в якому, уточнивши позовні вимоги, просили визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 25 червня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Анохіною В.М.; скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 22376373 від 25.06.2015 року 13:06:19.

Ухвалоювід 26.03.2016 р. Вищевказаний зустрічний позов об`єднаний в одне провадження із за значеним вище первісним позовом.

31 березня 2016 року суддею Подільського районного суду Богінкевич С.М. було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 як третя особа із самостійними вимогами звернувся до суду із позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за Договором позики грошей, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. та зареєстрований в реєстрі за номером 2091 в розмірі 1 154 281 грн. 25 коп. (один мільйон сто п`ятдесят чотири тисячі двісті вісімдесят одну гривню двадцять копійок), звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру номер АДРЕСА_2 , загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 33,7 кв.м., ринкова вартість якого станом на 27 травня 2016 року, відповідно до звіту про оцінку майна (ідентифікатор за базою ФДМУ №513948_27052015_МN07-150527-002), становить 867 681,00 грн„ шляхом визнання права власності на двокімнатну квартиру номер АДРЕСА_2 , загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 33,7 кв.м. за ОСОБА_1 ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ); визнати за ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) право власності на двокімнатну квартиру номер АДРЕСА_2 , загальною площею 49,4 кв.м., житловоюплощею 33,7 кв.м.

Ухвалою від 28.03.2017 р. ОСОБА_1 залучено до участі в справі як третю особу із самостійними вимогами на предмет спору за первісним позовом.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 22.11.2017 р. Матеріали справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М.

Ухвалою від 16.11.2018 рокупервісний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення залишити без розгляду.

Ухвалою від 12.06.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Через канцелярію суду 25.07.2019 року надійшла повторно заява ОСОБА_1 , про забезпечення позову, в якій просив накласти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_2 , та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру прав щодо вищевказаної квартири, а також заборонити учасникам справи вчиняти певні дії, а саме:розпоряджатися квартирою АДРЕСА_2 .Заява обґрунтована тим, що в проваджені Подільського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса КМНО Анохіної В.М., про визнання договору купівлі-продажу недійсним. У листопаді 2016 року ОСОБА_1 , будучи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, звернувся до суду із власним позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором позики грошей, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Анохіною В.М. за реєстровим № 2091, в розмірі 1 154 281 грн. 25 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Всі вказані вище позовні вимоги сторін розглядаються судом в об`єднаному позовному провадженні.Спірні правовідносини сторін розглядуваного судом цивільного спору зводяться до того, що 10 вересня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений і нотаріально посвідчений за реєстровим №2091 договір позики грошей,за яким ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 у борг 702 564 грн., що було еквівалентно 88 040 доларам США, і зобов`язалася повернути їх в порядку та строки відповідно до умови п.1 договору, а саме: суму, еквівалентну 2 170 доларах США на день платежу за комерційним курсом, не пізніше 10 числа кожного місяця в період з моменту укладання договору по 10 серпня 2011 року, і суму, еквівалентну 64 170 доларам США на день платежу за комерційним курсом - в термін до 10 вересня 2011 року. З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за вказаним договором позики грошей 10 вересня 2011 року за реєстровим № 2091, того ж дня ОСОБА_2 із ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, 10 вересня 2010 року посвідчений приватним нотаріусом КМНО Анохіною В.М. за реєстровим №2093, за умовами якого ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 в іпотеку належну їй на той час двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . На підставі та у відповідності із умовою п.7.6 вказаного договором іпотеки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. до Державного реєстру іпотек, який наразі є невід`ємною складовою частиною новоствореного Державного реєстру прав, було внесено запис про обтяження переданої ОСОБА_2 в заставу квартири АДРЕСА_2 . Крім того, враховуючи викладену в умовах п. 7.6 договору іпотеки відповідну домовленість сторін, на підставі статті 73 ЗУ «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням вказаного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. також було накладено за реєстровим №2093 заборону відчуження переданої ОСОБА_2 в заставу квартири АДРЕСА_2 . Боржник ОСОБА_2 грубо порушила свої зобов`язання за договором позики грошей від 10 вересня 2010 року, і з належним до повернення ОСОБА_1 коштів в сумі, еквівалентній 88 040 доларам США, сплатила йому лише 137 937 грн. 36 коп.. а решта коштів так і залишилась нею неповернута. У зв`язку з цим, у січні 2013 року ОСОБА_1 змушений був звернутися в Подільський районний суд м. Києва з позовом до боржника ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, за результатами розгляду якого було ухвалено рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року, яке набрало законної сили і яким вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши на його користь з ОСОБА_2 борг за договором позики на загальну суму 1 154 281 грн. 25 коп. Однак, вказане рішення суду, що набрало законної сили, про стягнення з неї заборгованості за договором позики боржник ОСОБА_2 також не виконала і позичені кошти у визначеному судом розмірі кредитору ОСОБА_1 не повернула. У зв`язку з цим, перед іпотеко держателем ОСОБА_1 постало питання про необхідність задоволення своїх грошових вимог за основним зобов`язанням за рахунок переданого ОСОБА_2 в іпотеку нерухомого майна. Тому, на підставі вимог ст. ст. 36, 38 ЗУ «Про іпотеку» та з урахуванням умов п 5.п, п.5.4.2 укладеного між сторонами 10 вересня 2010 року договору іпотеки, 25 червня 2015 року іпотеко держатель ОСОБА_1 звернув стягнення на предмет іпотеки у передбачений договором позасудовий спосіб і продав квартиру АДРЕСА_2 покупцю ОСОБА_5 за ціною згідно звіту про оцінку майна в розмірі 867 681 грн., про що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу квартири, 25 червня 2015 року посвідчений приватним нотаріусом КМНО Анохіною В.М. за реєстровим №2313. За для укладеного вказаного договору і до моменту його вчинення за заявою іпотеко держателя ОСОБА_1 приватний нотаріус виключила з Державного реєстру прав записи про обтяження квартири АДРЕСА_2 іпотекою та накладання не неї заборони відчуження. Таким чином, звернувши стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку і реалізувавши його третій особі-покупцю, іпотеко держатель ОСОБА_1 належним чином задовольнив свої грошові вимоги за основним зобов`язанням за рахунок вартості переданого в іпотеку майна. Відповідно, враховуючи вказані вище вимоги іпотечного законодавства, після реалізації іпотечного майна ніяких інших грошових вимог до боржника ОСОБА_2 кредитор ОСОБА_1 не пред`являв, оскільки цілком обґрунтовано вважав , що за рахунок виручених від продажу іпотечного майна коштів належним чином задовольнив свої вимоги за основним зобов`язанням. Однак, боржник ОСОБА_2 та члени її сім`ї із фактом звернення стягнення на предмет іпотеки та відповідним договором купівлі - продажу іпотечного майна не погодились і оспорили його в судовому порядку, пред`явивши в суд розглядувану наразі їхню зустрічну позовну заяву про визнання укладеного договору купівлі- продажу квартири недійсним та скасування проведеної на його підставі державної реєстрації права власності.При цьому, боржник ОСОБА_2 навіть формально не порушує питання про готовність належним чином виконати свої грошові зобов`язання та необхідність повернення боргу. Таким чином, у разі задоволення судом зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошові вимоги ОСОБА_1 знову залишаться абсолютно незадоволеними, а його права як кредитора та іпотеко держателя -порушеними. За таких обставин існує виправданий та очевидний об`єктивний ризик того, що боржник ОСОБА_2 вчинить всі можливі, в тому числі протиправні , дії з метою фіктивного відчуження іпотечного майна на користь пов`язаних із нею осіб з метою утруднення або взагалі унеможливлення звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, враховуючи, що відновлення реєстраційних записів про обтяження квартири іпотекою та про заборону її відчуження, а також сама процедура продажу майна з публічних торгів займає досить значний час, вбачається виправдана необхідність вжиття судом на цей час заходів забезпечення позову.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.).

Відповідно до ст.с.149 ч., 150 ч.1ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має на звернутися до суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Постановою Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно ст.150 ЦПК України позов забезпечується,зокрема: забороною вчиняти певні дії (ч.1 п.2)

Згідно ст.150 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання як утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, згідно п.4.2 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2018 року по справі №914/970/18, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що підлягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При цьому сторона. Яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів ОСОБА_1 щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо визнання укладеного договору купівлі-продажу іпотечного майна недійсним та скасування проведеної на його підставі державної реєстрації права власності. Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 та в поданих запереченнях проти зустрічного позову боржника та членів його сім`ї обґрунтовано, вмотивовано та з належним підтвердженням необхідними доказами наведені обставини реально існуючого цивільного спору, пов`язаного із протиправним намаганням боржника ОСОБА_2 скасувати результати позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, повернути собі право власності на іпотечне майно і фіктивно відчужити його на користь пов`язаних осіб - виключно з метою безпідставно уникнути відповідальності за порушення договору позики та утруднити або зробити взагалі неможливим повторне звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду у цій справі. При цьому відомо, що 31 березня 2016 року в рамках розглядуваної справи судом вже вживалися заходи забезпечення позову шляхом накладання заборони відчуження на спірну квартиру. Але ці заходи забезпечення були вжиті судом за заявою боржника ОСОБА_2 та членами її сім`ї, а тому відповідно до ст. 158 ЦПК України можуть бути скасовані судом в будь-який момент з ініціативи та за клопотанням боржника ОСОБА_2 та/або членів її сім`ї, тому щоб до моменту розгляду справи боржник та члени її родини не змогли скасувати за власною ініціативою, допоки не буде відновлено реєстраційні записи про іпотеку і заборону відчуження, та допоки не буде повністю виконано рішення суду у цій справі про продаж іпотечного майна з публічних торгів, а відтак незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення про задоволення позову.

У зв`язку з чим, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.153 ч.9 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149-150, 258-260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти заборону відчуження на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на праві власності.

Заборонити ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та особам, що мають повноваження державного реєстратора, вчинення дій, спрямованих на відчуження, розпорядження та (або) реєстрацію, перереєстрацію зареєстрованого за ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на праві власності нерухомого майна, а також вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та будь-які дії щодо внесення записів про припинення/зміну/скасування/поновлення та інші дії, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

За даною ухвалою є: стягувач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , НОМЕР_4 ); боржники - ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

Копію ухвали скерувати позивачу для пред`явлення в установленому законом порядку для виконання і внесення відомостей до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Копію ухвали після її виконання направити відповідачам - для відмова

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - протягом розгляду цивільної справи № 753/12629/15-ц

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

СуддяН. М. Ларіонова