Ухвала

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 210/1879/18

провадження № 61-15544ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила: визнати незаконним та скасувати розпорядження Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») від 26 березня 2018 року № 218 про її звільнення; поновити її на посаді контролера у виробництві чорних металів (бригадир) 5 розряду дільниці контролю і випробувань сировини служби технічного контролю процесів гірничого виробництва управління технічного і вхідного контролю; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку 317,72 грн за кожен день вимушеного прогулу з моменту звільнення по дату ухвалення рішення.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 05 грудня 2018 року в позові відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , задоволено. Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 05 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 26 березня 2018 року № 218 про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді контролера у виробництві чорних металів (бригадир) 5 розряду дільниці контролю і випробувань сировини служби технічного контролю процесів гірничого виробництва управління технічного і вхідного контролю ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 березня 2018 року по 08 серпня 2019 року в сумі 120 795,84 грн. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в сумі 4 781,87 грн.

16 серпня 2019 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року, в якій просило скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 05 грудня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року (на час подання касаційної скарги) - 1 921 грн.

Предметом спору в цій справі є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27 березня 2018 року по 08 серпня 2019 року в розмірі 120 795,84 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100=192 100 грн).

Крім того, заявлено вимогу немайнового характеру, а саме про поновлення на роботі.

Зазначена справа у вказаній частині є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких рішення суду апеляційної інстанції у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Заявник зазначає, що ця справа має для нього виняткове значення, оскільки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є одним з найбільших металургійних підприємств зі значним за обсягами штатом працівників (більше 19 000), в тому числі жіночої статі. Досить значна частина працівниць підприємства оформлює соціальні відпустки по вагітності, пологах і догляду за дитиною до трьох років. При цьому, з урахуванням виробничих потреб, безперервності технологічного процесу, підприємство вимушене укладати строкові трудові договори з метою тимчасового зайняття вказаних посад з поміткою (застереженнями) в договорах про те, що переведення (оформлення) здійснюється на посаду тимчасово, - на період відпустки основного працівника по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В той же час непоодинокими є випадки (як з ОСОБА_1 ), коли основна працівниця здійснює переривання соціальної відпустки та виходить на роботу до закінчення трирічного періоду по догляду за дитиною. У зв`язку з винесенням Дніпровським апеляційним судом оскаржуваної неоднозначної та спірної постанови від 08 серпня 2019 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» як соціально орієнтованому роботодавцю з метою недопущення порушення прав працівників у подальшому та для правильного розуміння правової позиції судів з питання наявності підстав для звільнення працівника у зв`язку з перериванням соціальної відпустки і виходом основного працівника на посаду слід врахувати усталену судову практику з питання правомірності/не правомірності звільнення у такому випадку особи, оформленої за строковим трудовим договором на підставі пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки необхідність врахування заявником усталеної судової практики не є переконливим аргументом для висновку про виняткове значення справи для особи, яка подала касаційну скаргу, а незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає розгляду додане ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до касаційної скарги клопотання про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року в цій справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук