Справа № 535/1417/18
Провадження № 2/535/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Якименко Т.О.;

при секретарі Балала Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт Котельва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Соломко З.В., приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу - Лапочка Р.О.,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі довіреності ННК №128657, посвідченої приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Лапочкою Р.О. 24 вересня 2018 року, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_3 , який був племінником позивача та про визнання заповіту ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що матір померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була рідною сестрою позивача ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ), а їх матір`ю була ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, представник позивача стверджує, що ОСОБА_3 впродовж тривалого часу страждав на стійкі психічні розлади, систематично лікувався в психіатричних лікувальних установах, не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними і фактично до самої смерті перебував на лікуванні в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф. Мальцева , внаслідок чого вважає заповіт недійсним.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ткаченко С.В. , яка діє на підставі довіреності ННМ №085199, посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кас`яненко Л.В. 21 листопада 2018 року, у відзиві на позов заперечила наявність родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , і вважає, що на підтвердження вказаного фату позивачем не надано належних та достатніх доказів. Внаслідок цього представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 не має права на звернення до суду із позовом про визнання заповіту недійсним, оскільки не належить до кола спадкоємців. Представник відповідача також вважає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що в момент посвідчення заповіту ОСОБА_3 був абсолютно неспроможним розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому позовні вимоги про визнання заповіту недійсним є необґрунтованими.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сідько С.І. у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Ткаченко С.В. у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, надали суду письмові заяви, в якій просять справу розглянути без їх участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Соломко З.В., у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без її участі.

Третя особа, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Лапочка Р.О., у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без її участі.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків суд встановив такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 27 квітня 2018 року.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Великорублівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 12 січня 1959 року матір`ю ОСОБА_3 була ОСОБА_5 (а.с.78). ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 12 грудня 2017 року (а.с.72). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Ковалевської сільської ради Котелевського району Полтавської області № 414 від 13.12.2017 на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований її син - ОСОБА_3 , 1959 року народження (а.с.78).

Дошлюбне прізвище ОСОБА_5 - ОСОБА_5 , що підтверджується актовим записом про шлюб № 8 від 22.01.1959 року серія НОМЕР_4 , укладеним між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (а.с.48).

Згідно з відомостями, що містяться в погосподарській книзі Великорублівської сільської ради матір`ю ОСОБА_10 була ОСОБА_11 . У погосподарській книзі ОСОБА_5 вказана як ОСОБА_12 , 1934 року народження. До складу сім`ї голови колгоспного двору ОСОБА_7 , 1909 року народження, крім інших осіб, також входили дочка ОСОБА_13 , 1948 року народження, чоловік ОСОБА_14 , 1911 року народження (а.с.19).

Шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зареєстрований виконавчим комітетом Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області 03 червня 1948 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. Прізвище дружини після державної реєстрації - ОСОБА_1 .

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дочкою ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим Великорублівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 03 червня 1948 року.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_13 присвоєно прізвище ОСОБА_13 , про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_6 , видане Палацом одруження Харківської міської ради 17 грудня 1968 року.

Відповідно до повідомлення відділу ДРАЦС Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № 160/1510-06-105 від 01 листопада 2018 року, згідно з проведеною перевіркою книги державної реєстрації актів цивільного стану про народження за 1931-1937 роки по смт Котельва та виконавчому комітету Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області не збереглися, тому актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 не виявлено.

Позивач позбавлена можливості посвідчити родинні відносини із ОСОБА_3 , який є сином її єдиноутробної сестри - ОСОБА_5 , оскільки, свідоцтво про народження сестри не збереглося.

Факт, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та позивач ОСОБА_1 були єдиноутробними сестрами у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які пояснили, що їм добре відомо про те, що вказані особи дійсно були сестрами по материнській лінії. ОСОБА_14 після одруження із ОСОБА_20 удочерив її доньку - ОСОБА_21 , після чого вона змінила прізвище на ІНФОРМАЦІЯ_12

Під час судового розгляду не встановлено підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Крім показань свідків факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були рідними сестрами, а також, що ОСОБА_3 був племінником ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами - інформацією, що містяться в погосподарській книзі Великорублівської сільської ради, відповідно до якої головою колгоспного двору була ОСОБА_22 , а членами її сім`ї значаться: дочка ОСОБА_12 , 1934 року народження, дочка ОСОБА_13 , 1948 року народження, чоловік ОСОБА_14 , 1911 року народження; а також дослідженими в судовому засіданні фотокартками та підписами на них.

Доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_5 народилася на десять років раніше від дати реєстрації шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , а тому відсутні родинні відносини між батьком позивача - ОСОБА_23 та ОСОБА_5 , яка була матір`ю ОСОБА_3 суд оцінює критично, оскільки сестри ОСОБА_5 та ОСОБА_1 мали різних батьків, але одну матір. Вказана відповідачем обставина ніяким чином не впливає на наявність факту родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 .

Стосовно розбіжностей у документах, на які представник відповідача звертає увагу, а саме: згідно з відомостями з актового запису про шлюб зареєстрований між ОСОБА_24 та ОСОБА_9 22.01.1959 року, - у подружжя дітей немає, у той час як у свідоцтві про народження ОСОБА_3 , вказано, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , тобто до реєстрації шлюбу його батьків, - вказана обставина не спростовує той факт, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_3 . Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Великорублівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 30 червня 1986 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей

факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність достатніх підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин як рідної тітки і племінника, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заповіту серії ННА № 827634, посвідченого приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Соломко З.В. 11 квітня 2018 року, ОСОБА_3 заповів все належне йому майно ОСОБА_2 .

31 липня 2018 року приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О., на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття ним спадщини за заповітом, заведено спадкову справу № 65/2018 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

24 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Лапочки Р.О. про прийняття спадщини після смерті племінника - ОСОБА_25 на підставі закону.

Відповідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Лапочка Р.О. від 30 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Соломко З.В. 11 квітня 2018 року за реєстровим № 77, являється чинним на момент смерті заповідача, не був скасованим останнім за життя. Крім того, ОСОБА_1 не являється спадкоємцем, передбаченим статтею 1241 Цивільного кодексу України, нею не надано документів, які б підтверджували наявність підстав для закликання її до спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 246 від 21.05.2019 року, складеного за результатами посмертної судово-психіатричної експертизи, проведеної комісією амбулаторної судово-психіатричної експертизи комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. Ф.О. Мальцева Полтавської обласної ради» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на час складання заповіту 11 квітня 2018 року страждав поєднаною паталогією: хронічним, стійким психічним розладом у вигляді шизофренії, параноїдальної форми безперервного перебігу з вираженим дефектом особистості апато-апублічного типу та астенічним розладом органічного походження. Наявний у досліджуваного хронічний, стійкий психічний розлад в поєднання з астенічним розладом органічного походження позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складання заповіту.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Частиною 1 статті 202 цього ж кодексу встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частино 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до частини 1 статті 30 цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема вчинення правочину особою, яка не має необхідного обсягу цивільної дієздатності. Відповідно до частини 2 цієї ж статті - якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповіт є одностороннім правочином а тому повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до частини 1 статті 1234 Цивільного кодексу України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Нормами частини 1 та 2 стаття 1257 Цивільного кодексу України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Частиною 1 статті 236 цього ж кодексу визначено момент недійсності правочину, а саме нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо достатнього обсягу дієздатності померлого ОСОБА_3 для вчинення заповіту, зокрема внаслідок ії перевірки посадовими особами, які посвідчували довіреності, видані ОСОБА_3 та документи на надані на підтвердження вказаної обставини (копії доручень від 07.06.2017 та від 14.11.2017, засвідчені головним лікарем Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева; оригінал довіреності від 28.03.2018 , посвідчений секретарем Ковалевської сільської ради Котелевського району Полтавської області). Вказані докази безпосередньо не доводять наявності достатнього обсягу дієздатності фізичної особи для вчинення заповіту, оскільки представником відповідача не доведено, що посадові особи встановлювали наявність у ОСОБА_3 психічного розладу а також його вплив на здатність ним усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, вказані докази спростовуються висновком посмертної судово-психіатричної експертизи проведеної ОСОБА_3 , відповідно до якого у досліджуваного встановлено хронічний, стійкий психічний розлад в поєднанні з астенічним розладом органічного походження, що позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними саме на час складання заповіту.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту серії ННА № 827634, посвідченого приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Соломко З.В. 11 квітня 2018 року, підлягають задоволенню, оскільки в момент вчинення заповіту ОСОБА_3 не мав достатнього обсягу цивільної дієздатності.

Представниом позивача - адвокатом Сідько С.І. надано розрахунок вартості наданих послуг на суму 13 392 гривень 90 коп., які пов`язані із витратами по сплаті судового збору, витратами на професійну правничу допомогу із детальним описом проведених робіт та їх вартості, витратами на залучення експертів.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якою визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частинами 1 та 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно норм статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на викладене, оскільки позов задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати в сумі на суму 13 392 гривень 90 коп.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. 259, 265, 2268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним задовільнити повністю.

Встановити факт родинних відносин як рідної тітки і племінника, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати заповіт ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Соломко З.В., 11.04.2018 року, за реєстровим номером 77, на користь ОСОБА_2 - недійсним та скасувати його державну реєстрацію.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_9 , судові витрати по справі в розмірі 13 392 (тринадцять тисяч триста дев`яносто дві) гривні 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Суддя