КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:
Судді доповідача: Андрієнко А.М.
Суддів: Соколової В.В.
Поліщук Н.В.
При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 на рішення Солом?янського районного суду м. Києва, постановленого суддею Усатовою І.А. 10 вересня 2019 року, по цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Київське квартирно експлуатаційне управління, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,

У С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2018 року позивач Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Київське квартирно експлуатаційне управління, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання.
На обґрунтування позовних вимог вказувала, що військовослужбовці та члени їх сімей за Законом мають право на реєстрацію та проживання у військовій частині.
02.03.2017 прапорщиком ОСОБА_3 , під час проходження військової служби, був поданий рапорт на ім?я командира Військової частини НОМЕР_1 із проханням зареєструвати при військовій частині НОМЕР_1 його дружину ОСОБА_2 , яка не забезпечена власним житлом у м. Києві.
06.03.2017 дружину військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач вказував, що 06.06.2018 ОСОБА_3 було звільнено з Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується копією витягу з наказу №116 від 06.06.2018.
Зазначав, що 31.07.2018 від ОСОБА_3 надійшло звернення до Міністерства оборони України, де заявник повідомив, що при звільненні він був знятий з місця реєстрації при військовій частині, а його колишня дружина ОСОБА_2 ні.
Позивач вказував, що відповідач ОСОБА_2 не є військовослужбовцем та працівником Військової частини НОМЕР_1 (Збройних сил України), у трудових відносинах з Військовою частиною не перебуває.
Крім того зазначав, що відповідач з моменту її реєстрації не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , її особисті речі у Військовій частині відсутні, а місце її фактичного проживання позивачу невідоме.
Рішенням Солом?янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року в задоволені позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Київське квартирно експлуатаційне управління, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, командир Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та закрити провадження по справі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи.
На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову порушив норми процесуального права, оскільки при відсутності предмету спору повинен був закрити провадження по справі.

Зазначає, що при подачі позову, Військовою частиною був сплачений судовий збір, враховуючи, що відповідач зареєструвалась за новою адресою після подання позову, наявні підстави для повернення позивачу сплаченого судового збору.

Представники позивача та 3-ї особи в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну с каргу та просили її задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Частиною 1 ст. 255 ЦПК України передбачені наступні підстави для закриття провадження у справі:
1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;
2) відсутній предмет спору;
3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;
4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;
5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;
6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;
7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;
8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки апелянт не оскаржує рішення суду в межах вирішення справи по суті позовних вимог, суд апеляційної інстанції переглядає рішення в межах доводів апеляційної скарги.
Судом установлено, що 21.12.2018 позивач Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила: визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути судові витрати в розмірі 1762,00 грн з відповідача.
26.12.2018 ухвалою Солом?янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження по цивільній справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін по справі (а.с.19).
Із довідки про реєстрацію місця проживання особи від 03.01.2019 №2366518, за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22.12.2018 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 23).
З відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА від 10.09.2019 №7551821 встановлено, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22.12.2018 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 44).
Матеріалами справи підтверджується, що 10 вересня 2019 року представник позивача Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 був ознайомлений з матеріалами, про що свідчить розписка (а.с. 43).
Як убачається із протоколу судового засідання від 10.09.2019, сторонам судового розгляду були роз?яснені їх права, однак до початку слухання справи по суті клопотань представником позивача заявлено не було.
Із звукозапису судового засідання Солом?янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року вбачається, що представник позивача та третьої особи підтримали позовні вимоги та наполягали на задоволенні позову в повному обсязі.
Згідно із ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов?язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь якій стадії судового процесу.
Сторони самостійно розпоряджаються своїми процесуальними правами, позивач розпоряджається своїми правами щодо предмету спору. Якщо в процесі розгляду справи позивач повідомить про відсутність предмету спору, то суд згідно із ст.255 ЦПК України має вирішити питання про закриття провадження у справі на відповідній правовій підставі.
Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач звертався до суду із обґрунтованим клопотанням про закриття провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (у зв?язку з відсутністю предмету спору).
Крім того, колегія суддів вважає, що та обставина, що відповідач була знята з реєстрації за адресою військової частини, не свідчить про відсутність предмету спору про право, а свідчить про те, що на момент постановлення рішення судом першої інстанції спір між сторонами було вирішено.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним цивільно процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 24 грудня 2019 року.

Суддя доповідач:

Судді: