Єдиний номер справи 479/799/19
Провадження 22-ц812/2171/19 Головуючий по 1 інстанції Репушевська О.В.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2019р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Богуславська І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких»

на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2019р.

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору та покладення обов`язку,

встановила:

У червні 2019р. ОСОБА_1 пред`явив позов до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позовач зазначав, що є правонаступником ОСОБА_2 за укладеним 15 січня 2015р. станнім з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» договором оренди земельної ділянки, за умовами якого відповідач прийняв у платне користування на 7 років земельну ділянку площею 2,7623 га, з кадастровим номером :01:000:0035, яка розташована на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

Посилаючись на те, що відповідач своїх зобов`язань за договором не виконує, оренду плату не сплачує, позивач просив розірвати вказаний договір.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2019р. позов задоволено. Постановлено розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 15 січня 2015р. між ОСОБА_2 і ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та зобов`язано відповідача повернути земельну ділянку позивачу.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач, в поданому відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним і обґрунтованим.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1,13,24,32,34 Закону «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Згідно з п.«д» ч.1 ст.141 ЗК підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

За правилами ч.1 ст.782 ЦК наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 15 січня 2015р. ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» договір оренди земельної ділянки, за умовами якого передав у платне користування на 7 років належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,7623 га, з кадастровим номером :01:000:0035 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю готівкою відповідної грошової суми із каси орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає (з урахуванням прибуткового податку) фіксовану грошову суму, що становить 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Орендна плата вноситься щорічно до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на вказану земельну ділянку набув ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Заочним рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 19грудня 2018р., залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 29 травня 2019р., зобов`язано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» виплатити ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі, яка виникла за період 2015-2017 роки за договором оренди від 15 січня 2015р.

Доказів того, що позивач чи його правопопередник за життя у 2015-2017 роках відмовлялись прийняти належне виконання, запропоноване відповідачем матеріали справи не містять.

За таких обставин, а саме доведеності факту систематичного порушення зобов`язань, яке полягає у несвоєчасній сплаті відповідачем орендної плати більш ніж за два роки у строк, передбачений договором оренди землі, а також враховуючи відсутність прострочення кредитора, то висновок суду про наявність підстав для розірвання спірного договору та повернення земельної ділянки є правомірним.

Посилання в апеляційній скарзі щодо неповідомлення про набуття права власності (ч.5 ст.31 Закону «Про оренду землі», ч.3 ст.1481 ЗК) не можна визнати обґрунтованими. На ці обставини відповідач у відзиві на позов не посилався, справу просив розглядати за його відсутності, не надавав жодних доказів, які б свідчили про прострочення кредитора (ст.613 ЦК) і неможливості у зв`язку з цим виконати боржником свої обов`язки за договором. В той же час, при розгляді спору між цими ж сторонами про стягнення заборгованості по орендній платі було встановлено, що позивач та його правопопередник неодноразово звертались до орендаря із заявами про виплату заборгованості по орендній платі, що свідчить про його обізнаність про зміну власника земельної ділянки. Більше того і за умови неповідомлення боржника про зміну власника при доведеності факту невжиття заходів по виконанню зобов`язань первісному кредитору ця обставина з огляду на положення ч.2 ст.516 ЦК не знімає з боржника вини в порушенні зобов`язання.

ОСОБА_1 хоча й отримав свідоцтво про право на спадщину 06 жовтня 2017р. (цього ж дня відомості про право власності на спірну земельну ділянку внесені до Державного реєстру речових прав), однак право на спадкування у нього виникло у день відкриття спадщини (ч.3 ст.1223 ЦК), а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК). До того ж ст.1299 ЦК на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі виключено на підставі Закону №402-У11 від 04.07.2013р.

З цього випливає, що ОСОБА_1 є належним позивачем щодо вимог пов`язаних з правочином, який було укладеного його правопопередником.

Аргументи щодо невірного застосування ст.537 ЦК теж не заслуговують на увагу, тому що депонування сум орендної плати на рахунок нотаріуса хоча й не є обов`язковим для відповідача, але є одним із способів доведеності факту належного виконання зобов`язань боржника.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» залишити без задоволення, а рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2019р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 24 грудня 2019р.

Головуючий: Судді: