Постанова

Іменем України

12 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 0503/6830/2012

провадження № 61-29582св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - кредитна спілка «Аккорд»,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Донецької області у складі колегії суддів: Корчистої О. І., Дундар І. О., Новікової Г. В.,

від 06 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2012 року кредитна спілка «Аккорд» (далі - КС «Аккорд») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву мотивовано тим, що 15 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 3 300 грн зі сплатою 47,45% річних, строком повернення до 15 лютого 2009 року. Посилаючись на неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, кредитна спілка просила стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 18 червня 2012 року складала 9 434,73 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області у складі судді Брежнева О. А. від 17 листопада 2016 року у задоволенні позову

КС «Аккорд» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач звернувся до суду із пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявила відповідач, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 06 березня 2017 року апеляційну скаргу КС «Аккорд» задоволено. Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову КС «Аккорд».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Аккорд» заборгованість за кредитним договором від 15 лютого 2008 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 199,81 грн, заборгованості за процентами - 2 851,18 грн, пені - 1 699,81 грн, суми інфляції - 2 250,55 грн,

3 % річних - 433,38 грн, а всього - 9 434,73 грн та судові витрати в розмірі 450,66 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки у кредитному договорі сторони збільшили такий строк

до 5 років, а тому, з огляду на закінчення строку дії кредитного договору

15 лютого 2009 року та звернення кредитної спілки до суду у липні

2012 року, позивач звернувся в межах узгодженого сторонами у договорі строку. У зв`язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з нього у повному обсязі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення з неї пені у зв`язку із невиконанням умов договору та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що кредитна спілка пропустила однорічний строк позовної давності про стягнення пені, а узгоджене сторонами збільшення строку позовної давності штрафних санкцій не стосуються.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

15 лютого 2008 року між КС «Аккорд» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримала кредит у розмірі 3 300 грн зі сплатою 47,45% річних, строком повернення

до 15 лютого 2009 року.

У зв`язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору станом на 18 червень 2012 року у позичальника перед кредитною спілкою утворилась заборгованість у розмірі 9 434,73 грн, яка складається із: 2 199,81 грн - тіло кредиту; 2 851,18 грн - проценти за користування кредитом; 1 699,81 грн - пеня; 433,38 грн - 3% річних; 2 250,55 грн - інфляційні втрати.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Рішення суду апеляційної інстанції оскаржується лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за невиконання позичальником умов кредитного договору, а тому відповідно до статті 400 ЦПК України в іншій частині законність ухваленого судового рішення не перевіряється.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 5.1. укладеного між сторонами договору кредиту при порушенні строків сплати кредиту, передбачених рекомендованим графіком платежів, спілка має право нарахувати пеню, а позичальник зобов`язується сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_2 належним чином не виконала зобов`язань за кредитним договором від 15 лютого 2008 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з позичальника на користь позивача пені за порушення сплати кредиту у розмірі 1 699,81 грн.

Відповідно до статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін

Доводи касаційної скарги про пропуск позивачем річного строку позовної давності, встановленого статтею 258 ЦК України, до вимог про стягнення з позичальника пені, є необґрунтованими, оскільки пунктом 9. 1 кредитного договору сторони передбачили збільшення позовної давності за спорами, які виникають із цього договору до п`яти років, що відповідає вимогам частини першої статті 259 ЦК України. Строк дії кредитного договору сплив 15 лютого 2009 року, а позивач звернувся до суду із позовом у липні 2012 року, тобто в межах узгодженого сторонами п`ятирічного строку позовної давності.

Законодавством передбачена заборона скорочувати встановлену ним позовну давність, однак закон дозволяє за письмовою домовленістю сторін правочину її збільшувати, що сторони й передбачили у пункті 9.1. кредитного договору.

Посилання в касаційній скарзі на те, що таке збільшення позовної давності не застосовується до вимог про стягнення штрафних санкцій безпідставні, оскільки зазначеним пунктом кредитного договору сторони передбачили збільшення позовної давності до всіх, без виключень, спорів, що виникають із цього договору, в тому числі й щодо нарахування пені.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 25 червня 2018 року було зупинено виконання рішення суду апеляційної інстанції до закінчення касаційного провадження у справі, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для його скасування, тому виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 06 березня 2017 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення,

а рішення Апеляційного суду Донецької області від 06 березня 2017 року - без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Донецької області

від 06 березня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара