Справа № 754/9069/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Бойко Т.О.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2 .

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Лісовської О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_3 про стягнення коштів.

У підготовчому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді Лісовської О.В. у вищевказаній цивільній справі. Заява мотивована тим, що суддею приймалося судове рішення у справі, де стороною була відповідачка, у спорі з її чоловіком. Вказане рішення було у подальшому скасовано апеляційною інстанцією, як незаконне. До цього часу не встановлено дійсних мотивів, з яких суддею було прийнято незаконне судове рішення. Представник вказує, що у відповідачки існують об`єктивні сумніви в об`єктивності та безсторонності судді, а тому він просить заяву задовольнити.

Відповідачка у підготовчому засіданні заяву представника підтримала.

Позивачка та її представник у підготовчому засіданні заперечували проти задоволення заяви з підстав її необґрунтованості.

Зваживши доводи заяви, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених частиною 1 статті 37 цього Кодексу, а саме: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Наведені представником відповідача підстави для відводу судді не узгоджуються з нормами ст. 36 ЦПК України, оскільки фактично ним висловлюється незгода з процесуальним рішенням в іншій справі.

Крім того, представником на підтвердження викладеного у заяві не надано жодного належного та допустимого доказу, як то копія судового рішення, прийнятого суддею у справі за 2006 рік, стороною в якій була відповідачка ОСОБА_7 .

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Слід зазначити, що незгода сторони позивача із судовими рішеннями, прийнятими суддею у даній справі, а також їх скасування апеляційною інстанцією, не є підставою для відводу у розумінні ст. 36 ЦПК України.

Також слід зазначити наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст.. 9 Конституції України, ст.. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд має завжди бути "встановленим законом".

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад цивільного судочинства.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи "Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарії", а також "Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви").

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого та міжнародного законодавства, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви, а тому про необхідність відмовити в її задоволенні.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 40 ЦПК України суддя вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до вирішення питання про відвід судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 37, 40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_4 у задоволенні заяви про відвід судді Лісовської О.В.

Передати заяву представника відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Лісовської О.В. на розгляді іншому судді у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - зупинити.

Ухвала у частині зупинення провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадяти днів з момент проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 21 серпня 2019 року.

Суддя О.В.Лісовська