Справа № 460/5154/17 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 22-ц/811/1855/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м. Львів

Справа № 460/5154/17

Провадження № 22-ц/811/1855/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Симець В.І.

за участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , прокурора Майорчак В.М. та ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Яворівської квартирно-експлуатаційної частини

на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2019 року в складі судді Кондратьєвої Н.А.

у справі

за позовом Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах - Міністерства оборони України, Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району до Лозинської сільської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Мисливсько-рибальське господарство "Майдан" про визнання протиправним, скасування рішення, визнання права власності та витребування майна та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Міністерство оборони України про витребування майна та усунення перешкод в користуванні нерухомим майном,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, просив накласти арешт на єдиний майновий комплекс військового містечка № 39, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в т.ч. на складові частини об`єкта нерухомого майна, а саме: житловий будинок, літ. «№2», загальною площею 100,0 кв.м., житловою площею 65,8 кв.м.; будівля, Гуртожиток літ. «№ 1», загальною площею 654,8 кв.м.; господарська будівля літ. «№ 13», загальною площею 94,0 кв.м.; будівля Стайня літ. «№16», загальною площею 42,1 кв.м.; будівля Пральня з душевою літ. «№17», загальною площею 52,0 кв.м., будівля Туалет літ. «№18», загальною площею 4,3 кв.м.; будівля Туалет літ. «№19», загальною площею 2,2 кв.м.; господарська будівля літ. «№20», загальною площею 8,3 кв.м.; господарська будівля літ. «№ 21», загальною площею 13,2 кв.м.; господарська будівля літ «№22», загальною площею 5,8 км.м. Також просив накласти арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити Яворівській КЕЧ району, Міністерству оборони України, Львівській обласній раді та її структурним підрозділам, Яворівській районній державній адміністрації Львівської області та всім її структурним підрозділам а також Головному управлінню держгеокадастру у Львівській області та всім його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії стосовно земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 або за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскаржуваною ухвалою заяву задоволено.

Накладено арешт на єдиний майновий комплекс військового містечка № 39, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в т.ч. на складові частини об`єкта нерухомого майна, а саме: житловий будинок, літ. «№2», загальною площею 100,0 кв.м., житловою площею 65,8 кв.м.; будівля, Гуртожиток літ. «№ 1», загальною площею 654,8 кв.м.; господарська будівля літ. «№ 13», загальною площею 94,0 кв.м.; будівля Стайня літ. «№16», загальною площею 42,1 кв.м.; будівля Пральня з душевою літ. «№17», загальною площею 52,0 кв.м., будівля Туалет літ. «№18», загальною площею 4,3 кв.м.; будівля Туалет літ. «№19», загальною площею 2,2 кв.м.; господарська будівля літ. «№20», загальною площею 8,3 кв.м.; господарська будівля літ. «№ 21», загальною площею 13,2 кв.м.; господарська будівля літ «№22», загальною площею 5,8 км.м.

Накладено арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонено Яворівській КЕЧ району, Міністерству оборони України, Львівській обласній раді та її структурним підрозділам, Яворівській районній державній адміністрації Львівської області та всім її структурним підрозділам а також Головному управлінню держгеокадастру у Львівській області та всім його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії стосовно земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 .

Дану ухвалу оскаржила Яворівська квартирно-експлуатаційна частина, подавши апеляційну скаргу.

Не погоджується з ухвалою, оскільки судом не було вказано чи прийнято до провадження зустрічний позов а також з тих підстав, що Яворівська КЕЧ з 2008 року веде судові процеси з МРГ «Майдан».

Так зазначає, що МРГ «Майдан» протягом багатьох років незаконно займало території Яворівського полігону. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 року було задоволено адміністративний позов заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Яворівської КЕЧ району про визнання протиправним та скасування рішення Львівської обласної ради №601 від 09.10.2012 року «Про користування мисливськими угіддями на території Яворівського полігону». Вказує, що державне майно, яке використовувалось МРГ «Майдан» безпідставно приватизоване незаконним способом, а саме було оформлено право власності на спірні будівлі, що є предметом даної справи. На цей час ОСОБА_3 був адвокатом МРГ «Майдан» при розгляді судових справ, та оскільки МРГ «Майдан» не оплачував адвокатські послуги ОСОБА_3 подав до останнього позов про стягнення 875 218, 80 грн. У зв`язку з відсутністю у МРГ «Майдан» коштів для повернення боргу ОСОБА_3 передали нерухоме майно у вигляді мирової угоди, а саме будівлі, які є предметом даного позову.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки суд не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, який просив застосувати заявник, позовним вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

Просить ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу про залишення без задоволення заяви про забезпечення позову.

Військова прокуратура Західного регіону України подала відзив на апеляційну скаргу, вважає її обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , прокурора Майорчак В.М. та ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що Заступник військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах - Міністерства оборони України, Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району звернувся до суду з позовом до Лозинської сільської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Мисливсько-рибальське господарство "Майдан" про визнання протиправним, скасування рішення, визнання права власності та витребування майна.

ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Міністерство оборони України та просить зокрема зобов`язати Яворівську квартирно-експлуатаційну частину району повернути ОСОБА_3 всі об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою АДРЕСА_2 , право власності на Ѕ яких зареєстровано за ОСОБА_3 .

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції встановивши, що нерухоме майно, що входить до єдиного майнового комплексу військового містечка № 39 за адресою: АДРЕСА_1 є предметом спору у справі, вважав, що позивачем обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може в наступному істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист його прав в разі задоволення зустрічного позову, а тому прийшов до висновку що заява про забезпечення позову обґрунтована та підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, - вважає, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає.

В заяві про забезпечення позову, ОСОБА_3 просить накласти арешт на єдиний майновий комплекс військового містечка №39, розташованого за адресою АДРЕСА_1 в т.ч. на складові частини об`єкта нерухомого майна, а саме: житловий будинок, літ. «№2», загальною площею 100,0 кв.м., житловою площею 65,8 кв.м.; будівля, Гуртожиток літ. «№ 1», загальною площею 654,8 кв.м.; господарська будівля літ. «№ 13», загальною площею 94,0 кв.м.; будівля Стайня літ. «№16», загальною площею 42,1 кв.м.; будівля Пральня з душевою літ. «№17», загальною площею 52,0 кв.м., будівля Туалет літ. «№18», загальною площею 4,3 кв.м.; будівля Туалет літ. «№19», загальною площею 2,2 кв.м.; господарська будівля літ. «№20», загальною площею 8,3 кв.м.; господарська будівля літ. «№ 21», загальною площею 13,2 кв.м.; господарська будівля літ «№22», загальною площею 5,8 км.м. Також просить накласти арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити Яворівській КЕЧ району, Міністерству оборони України, Львівській обласній раді та її структурним підрозділам, Яворівській районній державній адміністрації Львівської області та всім її структурним підрозділам а також Головному управлінню держгеокадастру у Львівській області та всім його структурним підрозділам вчиняти будь-які дії стосовно земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 або за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, як вбачається з виділених матеріалів справи, ОСОБА_3 є власником лише Ѕ об`єктів нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Підстав для висновку про те, що обраний заявником вид забезпечення позову є співмірним із заявленими в даній справі позовними вимогами та що не вжиття цього виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся немає.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).

Забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки предметом зустрічного позову заявника ОСОБА_3 є об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою АДРЕСА_2 , право власності на Ѕ яких зареєстровано за ОСОБА_3 , а тому вжиття заходу забезпечення позову як заборона вчиняти Яворівській КЕЧ району, Міністерству оборони України, Львівській обласній раді та її структурним підрозділам, Яворівській районній державній адміністрації Львівської області та всім її структурним підрозділам а також Головному управлінню держгеокадастру у Львівській області та всім його структурним підрозділам будь-які дії стосовно земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка не є предметом зустрічного позову ОСОБА_3 не відповідає заявленим вимогам.

Отже доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, та дають підстави для висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права під час розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст..376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2019 рокуслід скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Яворівської квартирно-експлуатаційної частини - задовольнити.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2019 року- скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Яворівської квартирно-експлуатаційної частини 1921 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.08.2019 року.

Головуючий

Судді