Постанова

Іменем України

(Додаткова)

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 583/3923/13

провадження № 61-11006св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку спільного майна подружжя та просила визнати спільним майном подружжя грошові кошти, що знаходилися у банківських установах на карткових рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2 у період з 01 липня по 27 вересня 2013 року, на загальну суму 1 277 201, 00 грн: № НОМЕР_1 у ПАТ «ОТП Банк» у розмірі 374 072, 00 грн; № НОМЕР_2 у ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 840 452, 00 грн; № НОМЕР_3 у ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 3 598, 00 євро, що еквівалентно 62 677, 00 грн, та стягнути з ОСОБА_2 компенсацію у розмірі 638 600, 50 грн.

Короткий зміст судових рішень

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2014 року позов задоволено частково. Визнано спільним майном подружжя грошові кошти, що знаходилися у банківських установах на рахунках, відкритих на ім`я фізичної особи ОСОБА_2 , у розмірі 60 319, 86 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 30 159, 93 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 29 липня 2014 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2014 року змінено, визнано спільним сумісним майном подружжя грошові кошти, що знаходяться у банківських установах на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , у розмірі 300 700, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 150 350, 00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року рішення апеляційного суду Сумської області від 29 липня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2015 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2014 року змінено, позов задоволено. Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошові кошти, що знаходились у банківських установах на карткових рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , у період часу з 01 липня по 27 вересня 2013 року на загальну суму 1 277 201, 00 грн: № НОМЕР_1 у ПАТ «ОТП Банк» у розмірі 374 072, 00 грн; № НОМЕР_2 у ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 840 452, 00 грн; № НОМЕР_3 у ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 3 598, 00 євро, що еквівалентно 62 677, 00 грн, та стягнуто з ОСОБА_2 компенсацію у розмірі 638 600, 50 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2 , скасовано рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2015 року, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Сумської області від 25 листопада 2015 року про виправлення описки у резолютивній частині рішення, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2014 року скасовано і ухвалене нове рішення.

Проведено розподіл спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вигляді грошових коштів, які знаходилися в банківських установах на карткових рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , у період часу з 01 липня 2013 року по 26 вересня 2013 року включно на загальну суму 1 913 620, 00 грн, а саме: № НОМЕР_1 у ПАТ «ОТП Банк» у сумі 46 800, 00 дол. США, що еквівалентно 1 010 318, 40 грн; № НОМЕР_2 у ПАТ «УкрСиббанк» у сумі 840 300, 00 грн; № НОМЕР_3 у ПАТ «УкрСиббанк» у сумі 2 612, 66 Євро, що еквівалентно 63 001, 60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 833 784,00 грн, як Ѕ частину грошових коштів на зазначених рахунках.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2 , скасовано рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року і залишено в силі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2014 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи заяви про ухвалення додаткового рішення

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за касаційний перегляд судових рішень у цій справі, у сумі 9 865, 80 грн.

В обґрунтування заяви зазначав, що у цій справі ним було подано касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2015 року, яка була задоволена частково, оскаржене рішення скасовано. Вказана касаційна скарга була оплачена ним судовим збором у розмірі 2 557, 80 грн.

Також він звертався із касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року, яка була задоволена, оскаржене рішення скасовано та залишено в силі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2014 року.

За звернення до суду з цією касаційною скаргою ним було сплачено судовий збір у розмірі 7 308, 00 грн.

Разом з тим, задовольняючи його касаційні скарги, судом касаційної інстанції не було проведено розподіл судових витрат відповідно до статті 88 ЦПК України.

Рух справи в суді касаційної інстанції

13 грудня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла цивільна справа № 583/3923/13-ц для розгляду заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

26 лютого 2018 року справу № 583/3923/13 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша, друга статті 141 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Встановлено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, скасовано рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2015 року та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При скасуванні судових рішень із передачею справи на новий судовий розгляд питання про розподіл судових витрат вирішується судом, який розглядає справу. Касаційний суд при розгляді касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2015 року дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Разом з тим, рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року в подальшому було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а відтак, розподіл судових витрат, понесених ОСОБА_2 у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції (судового збору за звернення з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2015 року), проведений не був.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року скасовано, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2014 року залишено в силі. Питання розподілу судових витрат не вирішувалося.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 понесені витрати зі сплати судового збору за подачу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2015 року у сумі 2 557, 80 грн, що підтверджується квитанцією № 0. 0. 350379138.1 (том 3, а. с. 28), та касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року у сумі 7 308, 00 грн, що підтверджується квитанцією № 56 (том 3, а. с. 181).

Враховуючи наведене, заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на його користь документально підтверджених витрат зі сплати судового збору за подання касаційних скарг на рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2015 рокута рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року у загальному розмірі 9 865, 80 грн підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2015 року у сумі 2 557, 80 грн та касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року у розмірі 7 308, 00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова С. О. Карпенко
В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов