Справа № 584/1653/18
Провадження № 2/584/187/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2019 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді Данік Я.І.

за участі: секретаря Худайкуловій О.М.

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Путивль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

14 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Поверхом вище над його квартирою в квартирі АДРЕСА_2 проживають відповідачі. Два роки тому відповідачі провели ремонт підлоги (реконструкція підлоги та заміна покриття підлоги) в належній їм квартирі, а саме замінили покриття зі звукопоглинаючого лінолеума на ламінат, а підлогу в кухні виклали плиткою, у зв`язку з чим підвищився рівень шуму, що погіршує умови проживання позивача та третьої особи в належній їм квартирі.

Оскільки відповідачами при проведенні ремонту не були дотримані будівельні норми щодо облаштування нового підлогового покриття, останні не бажають іти на компроміс та замінити підлогове покриття, позивач просить зобов`язати відповідачів привести підлогове покриття своєї квартири у відповідність до вимог ДБН, шляхом здійснення робіт.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у 2014 році він провів роботи в належній йому квартирі по вирівнюванню підлоги самовирівнюючою сумішшю та монтажу ламінату на площі 29,2 кв.м, ПВХ-плитки - 8,6 кв.м і килимової плитки -2,9 кв.м, за результатами чого було складено відповідний акт. Оскільки позивачем до позову було долучено лише докази його звернень до органів поліції, органів державного будівельного контролю та місцевого самоврядування, однак не долучено доказів порушення будівельних норм та правил, а також звукоізоляції в квартирі, у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити (а.с.49-50).

Заслухавши позивача та його представника Панченко ОСОБА_5 (вона ж третя особа), які позов підтримали, відповідачів, які проти задоволення позову заперечували, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , третьою особою у справі та є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу 8 липня 1993 року (а.с.8-14).

Як вбачається з копії ордера на житлове приміщення та технічного паспорта, квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 , позивачу у справі, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.54-57).

Згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт від 21 червня 2014 року та рахунку №0613 від 13 червня 2014 року в квартирі АДРЕСА_3 було проведено вирівнювання цементної стяжки самовирівнюючою сумішшю 40,7 кв.м, монтаж ламінату - 29,2 кв.м, ПВХ-плитки - 8,6 кв.м і килимової плитки -2,9 кв.м (а.с.58-59).

Як вбачається з копії договору дарування від 11 листопада 2019 року, ОСОБА_2 подарував належну йому 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 , а ОСОБА_6 належні їй 2/4 частини даної квартири ОСОБА_3 (а.с.134).

На заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на ім`я міського голови Путивльської міської ради від 3 січня 2018 року про проведення перевірки дотримання сусідами під час здійснення ремонту підлоги будівельних, технічних ті інших норм встановлених законодавством, Путивльська міська рада надала відповідь №166 від 31 січня 2018 року та протокол №1 від 26 січня 2018 року проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, з яких вбачається, що перевищення допустимого рівня шумового навантаження не встановлено. Також зазначено, що підвищена чутність є недоліком всіх панельних будинків, які побудовані до 1999 року. Перевірка будівельних, технічних та інших норм, щодо наявності звукоізоляції не входить до компетенції комісії (а.с.15-18).

На заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області від 5 лютого 2018 року про проведення перевірки дотримання сусідами під час здійснення ремонту підлоги будівельних, технічних ті інших норм встановлених законодавством, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області надала відповідь №40-1018/337-18 від 14 лютого 2018 року про необхідність надання конкретної інформації про знаходження об`єкту містобудування та їх замовників (а.с.19-20,24).

Листом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області від 12 березня 2018 року повідомили, що об`єкт розташований по АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_2 (а.с.23).

Відповідно до листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області №40-1018/806-18 від 12 квітня 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 повідомлено, що в ході проведення перевірки, при візуальному огляді об`єкта встановлено відсутність виконання будь-яких підготовчих або будівельних робіт. З письмових пояснень власниці квартири АДРЕСА_2 за вищевказаною адресою встановлено, що заміна покриття підлоги була здійснена 7 років тому (а.с.27).

Крім того, згідно з актом №114 від 5 квітня 2018 року при візуальному огляді квартири АДРЕСА_3 розміри та габарити кімнат відповідають станом на 1998 рік, заміна покриття підлоги була здійснена 7 років тому, втручання в несучі та огороджуючи конструкції не відбувалось (а.с.60-64).

На заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на ім`я голови Путивльської районної державної адміністрації Сумській області від 23 квітня 2018 року про проведення перевірки щодо наявності порушень сусідами під час здійснення ними ремонту підлоги будівельних, технічних ті інших норм встановлених законодавством, Путивльська районна державна адміністрація Сумській області надала відповіді №19/П-125 від 13 липня 2018 року №19/КО-79 від 16 липня 2018 року, а також акт обстеження від 12 липня 2018 року про те, що в ході обстеження квартири АДРЕСА_3 сусіди відмовились від дослідження шумового навантаження, а також повідомили, що при обстеженні виявлено, що підлогове покриття зроблено з ламінату, що могло спричинити підвищення рівня шуму (а.с.28-29,30,31).

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звертались до Путивльського ВП з заявами від 12 травня 2018 року, 14 травня 2018 року та 23 травня 2018 року про притягнення до відповідальності їх сусідів ОСОБА_9 , які погрожують їм фізичною розправою, на які було надано відповіді №3713/60/01-2018 від 22 травня 2018 року, №3714/60/01-2018 від 22 травня 2018 року, №П-10/60/01-2018 о/п від 29 травня 2018 року та висновки за матеріалами перевірки від 21 травня 2018 року, про відсутність в даних подіях не вбачається ознак злочину або правопорушення (а.с.32-39).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи №9/1325 від 9 серпня 2019 року проведеним натурним обстеженням на дату огляду 1 березня 2019 року встановлено невідповідність улаштованої підлоги в приміщенні №5 (житлова кімната) квартири АДРЕСА_3 , вимогам державних будівельних норм.

Крім того, встановлено невідповідність існуючої звукоізоляції підлоги в приміщенні №5 (житлова кімната) квартири АДРЕСА_3 , вимогам державних будівельних норм в частині обовязкової наявності звукопоглинаючого матеріалу конструкції підлоги.

Дослідити, чи передбачено проектною документацією улаштування звукоізоляційних матеріалів (та яких саме) в конструкції підлоги в житлових квартирах в будинку АДРЕСА_5 , не видається за можливе (а.с.93-107).

Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з п.4.3 ДБН В.1.1-31:2013 «Захист територій, будинків і споруд від шуму» аналіз і оцінку шумового режиму та розроблення заходів із захисту від шуму треба виконувати при плануванні і забудові населених пунктів і їх окремих територій, при проектуванні, реконструкції, капітальному ремонті, технічному переоснащенні та експлуатації об`єктів будівництва, які за своїм функціональним призначенням можуть або створювати надмірний шум, або потребувати захисту від його впливу.

Згідно з п.п.8.1.5-8.1.8 ДБН В.1.1-31:2013 «Захист територій, будинків і споруд від шуму» якщо у житлових будинках застосовують покриття підлоги із рулонних або плиткових м`яко-пружних звукоізоляційних матеріалів (полівінілхлоридні лінолеуми на теплозвукоізолюючій підоснові, ворсові килимові покриття, ламінат тощо) і якщо це покриття є єдиним елементом у конструкції міжповерхового перекриття з забезпечення необхідної ізоляції ударного шуму, то ці покриття у багатоквартирних житлових будинках не можна зараховувати як засіб, що забезпечує вимоги будівельних норм щодо ізоляції ударного шуму. Ця умова обумовлюється тим, що або через зношення покриття і втрати його початкових звукоізоляційних властивостей, або внаслідок його заміни на інше покриття (наприклад, керамічну плитку, паркет) ізоляція ударного шуму перекриттям внаслідок цього може бути суттєво погіршена і не відповідати нормативним вимогам.

Міжповерхові перекриття у житлових будинках, а також у будинках громадського призначення з нормованою звукоізоляцією перекриттів (в яких можлива несанкціонована заміна чистового покриття підлоги) слід проектувати з плаваючою підлогою (монолітна цементно-піщана, наливна або бетонна стяжка, збірні плити, дерев`яна підлога, укладені на пружному звукоізоляційному шарі, дерев`яна підлога на лагах, укладених на звукоізоляційному шарі чи на спеціальних віброізоляторах), яка забезпечує нормативну ізоляцію ударного шуму при застосуванні будь-якого чистового покриття підлоги. При проектуванні конструкцій плаваючих підлог слід враховувати рекомендації відповідно до 8.3 ДСТУ-Н Б В.1.1-34.

У конструкціях плаваючих підлог треба застосовувати звукоізоляційні матеріали, для яких відомі характеристика довговічності (збереження пружних властивостей під дією навантажень протягом строку експлуатації), динамічні (динамічний модуль пружності і відносне стиснення матеріалу під навантаженням) і акустичні (поліпшення ізоляції ударного шуму) характеристики, підтверджені результатами лабораторних випробувань. Параметри конструктивних елементів плаваючої підлоги, при яких забезпечується необхідна ізоляція ударного шуму, слід визначати згідно з ДБН В.1.1-31:2013 39 розділом 8 ДСТУ-Н Б В.1.1-34.

Якщо житлові будинки або будинки громадського призначення з нормованою звукоізоляцією перекриттів здаються в експлуатацію без чистового покриття підлоги (паркет, ламінат тощо), то в таких випадках міжповерхові перекриття повинні задовольняти нормативним вимогам як щодо ізоляції повітряного шуму, так і щодо ізоляції ударного шуму за відсутності чистового покриття.

Відповідно до п.п.8.3.1-8.3.4, 8.3.6 ДСТУ-Н Б В.1.1-34:2013 «Настанова з розрахунку та проектування звукоізоляції огороджувальних конструкцій житлових і громадських будинків» як звукоізоляційні матеріали в конструкціях плаваючих підлог застосовують мінераловатні плити із скляного і базальтового волокна, рулонні скловолокнисті полотна, в тому числі з одностороннім бітумним покриттям, неткані голкопробивні полотна з органічних і неорганічних волокон з полімерним або бітумним покриттям, м`які деревноволокнисті плити на різних в`яжучих, пористогубчасті полотна із хімічно або фізично зшитого пінополіетилену, плити із пінополістиролу, полотна із мінеральної повсті, зернисті сипкі матеріали (пропечений пісок, спучений керамзит, перліт, вермикуліт тощо). Як звукоізоляційні рулонні покриття підлоги застосовують полівінілхлоридні лінолеуми на теплозвукоізолювальній підоснові, ворсові синтетичні килимові покриття тощо.

Звукоізоляційні матеріали повинні бути біо- і вологостійкими, не виділяти у довкілля і у внутрішнє середовище житлових і громадських будинків шкідливих і токсичних речовин в кількості, що перевищує гранично-допустимі концентрації, відповідати вимогам чинних нормативних документів і бути дозволеними до використання органами виконавчої влади України у сфері охорони здоров`я, вимогам пожежної безпеки.

Одним із найважливіших експлуатаційних факторів, який необхідно враховувати при застосуванні звукоізоляційних матеріалів, - це характеристика їх довговічності, показником якої є збереження пружних властивостей матеріалу під навантаженням протягом усього терміну експлуатації. Такими є матеріали на основі мінеральних або скляних волокон, м`які деревноволокнисті плити і їм подібні матеріали. Їх давно застосовують у світовій будівельній практиці і вони добре себе зарекомендували.

Звукоізоляційні матеріали, які застосовують в конструкціях плаваючих підлог, повиннімати характеристику довговічності, динамічні характеристики ЕД, еД і акустичні характеристики ДLnW, підтверджені результатами випробувань, проведених акредитованими лабораторіями.

При улаштуванні плаваючої підлоги повинні бути усунені будь-які жорсткі зв`язки плити підлоги (стяжки) або дерев`яної підлоги з несучою плитою перекриття, стінами по периметру приміщення, трубопроводами опалення і водопостачання та іншими комунікаціями. Для цього по периметру стін і навкруги комунікаційних елементів треба влаштовувати роздільні шви шириною (10-20) мм, заповнені пружним звукоізоляційним матеріалом (наприклад, матеріалом звукоізоляційного шару) з подальшою герметизацією шва еластичним нетвердіючим герметиком. При цьому плінтуси кріплять або до стін з проміжком від підлоги, або до підлоги з проміжком від стін. Вказані проміжки заповнюють смугами пружного звукоізоляційного матеріалу. Для запобігання проникненню вологи в матеріал звукоізоляційного шару між ним і стяжкою укладають шар гідроізоляційного матеріалу з достатньою міцністю від механічних пошкоджень. Наявність навіть поодиноких точкових жорстких зв`язків (звукових містків) між плаваючою підлогою і іншими конструкціями різко погіршують ізоляцію ударного шуму. На рисунку 12 наведено приклад впливу звукових містків на ізоляцію ударного шуму.

Згідно з п.п.9.2.1-9.2.6 ДСТУ-Н Б В.1.1-34:2013 «Настанова з розрахунку та проектування звукоізоляції огороджувальних конструкцій житлових і громадських будинків» нормативна ізоляція повітряного шуму міжповерховими перекриттями у житлових і громадських будинках у багатьох випадках забезпечується самою несучою плитою перекриття при достатній її поверхневій густині. Нормативна ізоляція ударного шуму не може бути забезпечена лише самою несучою плитою при будь-яких їх реальних товщинах. Для забезпечення необхідної ізоляції ударного шуму застосовують плаваючі підлоги або пружні звукоізоляційні покриття підлоги. Плаваючі підлоги слід проектувати згідно з рекомендаціями 8.3, підвісні звукоізолювальні стелі - згідно з 8.4. Схема вузла прилягання плаваючої підлоги, укладеної на звукоізоляційному шарі, до стін (перегородок), наведена на рисунку 13.

При проектуванні плаваючих підлог значення динамічного модуля пружності ЕД, відносного стиснення еД застосовуваних звукоізоляційних матеріалів, а також індексу поліпшення ізоляції ударного шуму підлогою ДLnW треба приймати за даними випробувань, проведених акредитованими лабораторіями.

Підвищення ізоляції ударного шуму перекриттям з плаваючою підлогою при заданій конструкції несучої частини досягається шляхом: - зменшення динамічної жорсткості звукоізоляційного шару шляхом збільшення його товщини або застосування матеріалу з меншим динамічним модулем пружності; - збільшення поверхневої густини підлоги, укладеної на звукоізоляційний шар; - застосування суцільного звукоізоляційного шару замість смугових прокладок.

В конструкціях перекриттів без плаваючої підлоги, в яких немає запасу по звукоізоляції від повітряного шуму, не рекомендується застосовувати покриття підлоги із лінолеумів на теплозвукоізолювальній волокнистій підоснові, які зменшують ізоляцію повітряного шуму на 1 дБ за величиною індексу r'W. Замість них рекомендується використовувати лінолеуми із спіненою підосновою, які не зменшують ізоляцію повітряного шуму плитою перекриття і забезпечують необхідну ізоляцію ударного шуму при відповідних параметрах спінених шарів.

У будівлях масивної конструкції з акустичнo однорідними стінами у випадках, коли необхідно забезпечити високу звукоізоляцію перекриття, значну роль відіграє непряма передача звуку по прилеглих конструкціях стін, яка призводить до суттєвого зниження потенційної звукоізолювальної можливості конструкції перекриття. Для зменшення непрямої передачі звуку стіни у приміщенні під перекриттям слід облицьовувати акустично гнучкими панелями, встановленими на незалежному або віброізольованому каркасі з проміжком від стін, заповненим звукопоглинальним матеріалом.

Міжповерхові перекриття, які розділяють житлові і вбудовані шумні приміщення і до яких висуваються особливо підвищені вимоги до звукоізоляції, доцільно проектувати подвійними, які складаються із несучої залізобетонної плити і ненесучої стелі. Ненесуча стеля повинна спиратися через віброізолюючі прокладки на самостійні внутрішні стіни, не зв`язані зі стінами, на які спирається несуча плита перекриття. При цьому ці стіни повинні бути встановлені на ефективних віброізолювальних прокладках. В залежності від необхідної звукоізоляції ненесуча стеля може бути виконана як масивної конструкції (з бетону, залізобетону), так і із акустично гнучких панелей у вигляді підвісної віброізольованої стелі з необхідною звукоізоляцією. Повітряний проміжок між плитою перекриття і стелею повинен бути повністю або частково заповненим ефективним звукопоглинальним матеріалом. Всі місця примикання стелі до стін повинні бути загерметизовані нетвердіючим герметиком.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дійсно, в результаті проведення експертизи встановлено невідповідність улаштування підлоги в приміщенні №5 (житлова кімната) квартири АДРЕСА_3 . У судовому засіданні експерт вказала, що при дослідженні міжповерхового перекриття нею було встановлено відсутність відповідного звукопоглинаючого шару підлоги, однак ламінат укладено зі звукопоглинаючою підложкою на старий рилін, що підтвердила і відповідач ОСОБА_3 , пояснивши, що цей рилін стелили її батьки, коли вселялися у квартиру.

Акт приймання-передачі виконаних робіт з монтажу ламіната, килимової та ПВХ-плитки у квартирі відповідачів датовано 21 червня 2014 року. Як пояснив сам позивач, до того, як у квартирі АДРЕСА_2 оселилася ОСОБА_3 зі своїм чоловіком та півторарічною дитиною, йому нічого не заважало. Крім того, у судовому засіданні позивач скаржився на вади слуху, у зв?язку з чим, як він пояснював, ОСОБА_4 представляє його інтереси в суді. Судом також встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини.

Із висновків Путивльського районного лабораторного відділення ДУ «Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров?я України», викладених у протоколі №1 від 26 січня 2018 року проведення шумового навантаження та ультразвуку, вбачається, що гранично допустимий рівень шуму з 8-00 год. до 22-00 год. дБ «А», а середнє значення рівня шуму у житлових кімнатах квартири, належної позивачу, складає 37 дБ «А», 38 дБ «А» та 39 дБ «А», тобто не перевищує гранично допустимого рівня. Цей протокол надав суду позивач у якості доказу на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, встановлено, що при облаштуванні підлоги у квартирі АДРЕСА_3 , дійсно, не були дотримані ДБН, проте наданими позивачем доказами не підтверджується, що вказана обставина призвела до порушення його прав, натомість цими ж доказами підтверджується відсутність перевищення гранично допустимого рівня шуму у квартирі АДРЕСА_1 , тобто у квартирі позивача.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 142, 259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), третя особа - ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), про зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 23 грудня 2019 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду Я.І.Данік