Справа № 219/1378/19
Провадження № 2/219/1215/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

15 серпня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2019 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Руднєва І.С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13 січня 1997 року. Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить позивачу. У 2014 році, коли в Донецькій області, в тому числі і в м. Бахмуті, розпочалися бойові дії, відповідачі разом із позивачем виїхали на постійне місце проживання до Росії. Пізніше всі відповідачі зареєструвалися у Росії, мають постійне місце проживання, місце роботи та місце навчання. Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною дочкою позивача, яка є неповнолітньою. Вважає, що не порушує її права, оскільки вона отримала громадянство Росії, має постійне місце реєстрації та постійне місце проживання разом зі своїми батьками у АДРЕСА_2 , що підтверджується печаткою у її паспорті. Вона навчається у загальноосвітній школі № 101 у 11-Б класі у м. Нижній Новгород, Росія. Позивач бажає провести відчуження належної йому квартири. У зв`язку із реєстрацією відповідачів у квартирі позивача, останній не має можливості розпорядитися своєю власністю на свій розсуд. Крім того, позивач не має можливості оформити субсидію та змушений сплачувати великий розмір вартості комунальних послуг у квартирі. Відповідачі зареєстровані у належній йому квартирі, але фактично більше року не проживають у вказаній квартирі. Тому позивач просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , 1967 року народження, ОСОБА_6 , 1993 року народження, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати залишити за позивачем.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

13 травня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. Від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися за невідомою суду причиною. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили і на підставі частини 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що вони не з`явилися у судове засідання без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

Представник третьої особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що позивач є його другом та він зі своєю родиною з 2014 року проживає у належній позивачу квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Також він сплачує комунальні послуги за проживання у вказаній квартирі. Ніхто з відповідачів зараз у квартирі не проживає. Вони виїхали з квартири, їх особистих речей у квартирі немає. Позивач зі своєю родиною поїхав до Російської Федерації та зараз там проживає з відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Інші відповідачі також поїхали до Російської Федерації.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила суду, що позивач ОСОБА_2 є її зятем, відповідач ОСОБА_3 є її дочкою, відповідач ОСОБА_4 є її онукою, відповідач ОСОБА_5 є сестрою позивача, а ОСОБА_6 - племінником позивача. Вони проживають з 2014 року у м. Нижній Новгород Російської Федерації. Їх речей у квартирі немає.

На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13 січня 1997 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2-97, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат (а.с. 28-29).

Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» м. Артемівськ перейменовано на м. Бахмут.

Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої ПП «Наш Дім Плюс» від 19 січня 2019 року за № 281, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (власник), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дружина), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дочка), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (сестра), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (племінник), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 32).

З наданих позивачем копій паспортів та інших документів відповідачів встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є громадянами Російської Федерації та з 22 січня 2016 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10-13, 15-16); відповідач ОСОБА_4 навчається у 11-Б класі загальноосвітньої школи № 101 Ленінського району м. Нижній Новгород (а.с. 17); відповідач ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації та йому дозволено тимчасове проживання у м. Нижній Новгород до 23 жовтня 2019 року (а.с. 18-19); відповідач ОСОБА_7 є громадянином Російської Федерації та з 28 квітня 2017 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 21-27).

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідачу ОСОБА_4 виповнилося вісімнадцять років.

До теперішнього часу у спірній квартирі залишаються зареєстрованими відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживають більше року, квартирою не цікавляться, оплату комунальних послуг не здійснюють, їхнього особистого майна та речей у квартирі немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, зокрема, актом про не проживання від 29 січня 2019 року (а.с. 33).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання у спірній квартирі відповідачів, тому їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 18, 42, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Донецького апеляційного суду, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення суду складено 15 серпня 2019 року.

Суддя Н.М. Медінцева