ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6001/19 Справа № 175/4089/18 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

судді: Демченко Е.Л., Макаров М.О.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Слобожанської селищної ради

Дніпропетровського району Дніпропетровської області,

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Кайко Ольга Петрівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с. 3-5).

В обгрунтування позову посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_2 . За життя, 25.06.2007 року, її брат подав усі необхідні документи на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 29,1 кв.м., житловою площею 15,0 кв.м., в якій він був зареєстрований та постійно проживав. Зазначена обставина підтверджується документами на приватизацію з відміткою про їх прийняття в БТІ, адже на той час саме БТІ Дніпропетровського району були делеговані повноваження на приватизацію житлового фонду смт. Ювілейного (Слобожанське) та виготовлення свідоцтв про право власності на житло. Проте, у зв`язку з бездіяльністю відповідача не було прийнято рішення про приватизацію (передачу у приватну власність) спірної квартири її брату.

ЇЇ брат весь цей час вважав, що є власником спірної квартири, оскільки належним чином реалізував свої право на приватизацію. Однак за свідоцтвом про право власності не звертався, адже втратив свій паспорт та довгий час не міг його відновити.

09.10.2018 року позивач отримала відповідь від КП БТІ ДРРДО з якої вбачається, що за вказаною адресою архівна справа та інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно відсутні.

Після смерті брата протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, вона звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Кайко О.П. із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що спадщину після смерті рідного брата, у вигляді вищевказаної квартири, вона прийняла та є єдиною спадкоємицею після його смерті.

Враховуючи, що її брат помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого ч. 3 ст. 8 ЗУ Про приватизацію державного житлового фонду строку до неї у порядку спадкування перйшло право вимагати визнання за нею права власності на спірну квартиру.

Просила суд визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 29,1 кв.м., житловою площею 15,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 29,1 кв.м., житловою площею 15,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с. 95-99).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Слобожанська селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів, а тому рішення суду є незаконним та необгрунтованим (а.с. 102-107).

ОСОБА_1 скористалась своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України та подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволенні, а рішення суду без змін (а.с. 127-128).

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26 червня 2018 року виданим Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №72 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його рідна сестра ОСОБА_1 , яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Кайко О.П. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва (а.с. 40,58), внаслідок чого була відкрита спадкова справа №21/2018 (а.с.40-63). Однак у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 грудня 2018 року (а.с.63).

25 червня 2007 року ОСОБА_2 подав усі необхідні документи на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 29,1 кв.м., житловою площею 15,0 кв.м., в якій він постійно проживав та був постійно зареєстрований, що підтверджується оригіналами первинних документів на приватизацію з відміткою про їх прийняття в БТІ (а.с. 64,65).

У встановлений ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» місячний строк з дня звернення, тобто до 25 липня 2007 року, відповідач не прийняв рішення про приватизацію (передачу у приватну власність) квартири ОСОБА_2 , який вважав, що є власником квартири АДРЕСА_1 та належним чином реалізував своє право на приватизацію. Внаслідок втрати паспорту, ОСОБА_2 за свідоцтвом про право власності не звертався.

З відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області» №518 від 09 жовтня 2018 року, вбачається, що згідно даних архіву КП «БТІ» станом на 31.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_2 , архівна справа та інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно відсутні (а.с.12).

Згідно відповіді Архівного відділу Дніпровської районної державної адміністрації №Б-22/07/02-19 від 29.01.2019 року на адвокатський запит щодо збереження у архіві відомостей про реєстрацію звернення до Ювілейної селищної ради ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про приватизацію його квартири, встановлено, що журнал реєстрації заяв селищної ради зберігається тільки 5 років та «був вилучений, як такий, що не має науково-історичної цінності та втратив практичне значення» (а.с.72).

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку (заява про приватизацію від 25.06.2007 року), - до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Оскільки інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті брата, тому має право на спадкування квартири, правовстановлюючі документи на яку ОСОБА_2 за часи свого життя не встиг оформити.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

За змістом статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16 грудня 2009 року затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.

Відповідно до пункту 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків передбачено, що для проведення процедури приватизації громадянином до органу приватизації подається відповідний перелік документів, в тому числі оформлена заява на приватизацію квартири.

В частині п`ятій пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду названим органом у строк, передбачений чинним законодавством.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року у справі № 6-121цс13, підстав відступити від якого Верховним Судом не встановлено.

Таким чином, обов`язковою умовою переходу права вимоги у порядку спадкування до спадкоємців про визнання за ними права власності на квартиру, в якій проживали спадкодавці, але померли до вирішення питання відповідним державним органом про її приватизацію, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою.

Частиною третьою статті 12 та частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 81 ЦПК України).

Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В матеріалах справи відсутні, належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 за свого життя звертався до уповноваженого органу із заявою про приватизацію спірної квартири.

Посилання позивача у позові стосовно того, що її брат подав усі необхідні документи на приватизацію спірної квартири, що підтверджується документами на приватизацію з відміткою про їх прийняття, а також висновки суду першої інстанції стосовно того, що наявність у позивача другого примірника довідки на приватизацію та другого примірника заяви на приватизацію ОСОБА_2 з мокрими печатками Ювілейної селищної ради, які формально теж можна вважати оригіналами, жодним чином не спростовує факт звернення ОСОБА_2 до Ювілейної селищної ради, а тільки беззаперечно підтверджує факт звернення ОСОБА_2 до Ювілейної селищної ради та факт прийняття приватизаційних документів Ювілейною селищною радою, яка проставила на них гербову печатку про їх прийняття є безпідставними, необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів не може погодитись з вищевказаними висновками виходячи з наступного.

Реєстрація документів - це запис необхідних відомостей про документи з позначкою на них індексу та дати реєстрації. Мета реєстрації - забезпечення обліку, контролю за виконанням та оперативності пошуку документів.

Загальнодержавні правила з діловодства вимагають фіксувати факт надходження документів. Для цього на вхідних документах проставляється відмітка про надходження. Складові відмітки скорочена назва підприємства-одержувача, порядковий номер вхідного документа у межах певного виду, дата, а за потреби ще й година і хвилини, одержання.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, на заяві ОСОБА_2 , яка адресована голові Ювілейної селищної ради щодо приватизації спірної квартири відсутні будь-які відмітки про прийняття та реєстрацію вказаної заяви в журналі вхідної кореспонденції Ювілейної селищної ради, що спростовує факт звернення ОСОБА_2 до Ювілейної селищної ради з вказаною заявою та подання всіх необхідних документів для приватизації спірної квартири. А наявність на вказаній заяві гербової печатки Ювілейної селищної ради не можна вважати належною відміткою, яка фіксує факт прийняття та реєстрації вказаної заяви, оскільки не містить інших необхідних для реєстрації відміток.

Враховуючи зазначене колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач не довела факту, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку набув права власності на спірну квартиру, оскільки відсутні належні, достатні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 звертався до органу приватизації з належно оформленою заявою, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що мають значення, недовів обставини, що мають значення для справи та визнав їх встановленими, а також, висновки суду викладені в рішенні суду не відповідають обставинам справи, чим допустив порушення норм процесуального права та невірно застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року у даній справі слід скасувати через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також в зв`язку з порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення по справі про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Зважаючи на результат розгляду справи, у порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3 057 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року скасувати.

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області судовий збір в сумі 3 075 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскарження у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко

М.О. Макаров