Справа № 299/2874/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,

секретаря: Микуляк Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Ластівка Віталія Івановича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 02 серпня 2019 року у справі №299/2874/17 (Головуючий: Надопта В.І.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Позов мотивовано тим, що 03 вересня 2017 року о 21 годині ОСОБА_2 знаходячись у приміщенні кімнати готелю по АДРЕСА_1 , в якій разом проживав з ОСОБА_1 у результаті сварки, яка виникла між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що стосувались вирішення побутових проблем, а саме прибирання кухні, під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що настануть при їх вчиненні, відповідач штовхнув позивача, від чого він присів на ліжко і підійшов до нього відповідач умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень позивачу, наніс йому один удар кулаком правої руки в область грудної клітки. У результаті протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілому ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла грудини зі зміщенням.

Позивач зазначає, що у результаті отриманих тілесних ушкоджень він втратив можливість займатися фізичною працею, що призвело до втрати заробітку в розмірі 26 000 грн. і 4 000 грн. витратив на медикаменти та дорогу додому.

Завдана моральна шкода у розмірі визначеному позивачем - 50 000 грн. полягає у моральних стражданнях, які зазнав, у зв`язку з тим, що потребував догляду членів сім`ї, відчував сильний фізичний біль, покинув місце роботи, заподіяна шкода його авторитету у колективі, за місцем проживання, а для відновлення попереднього душевного стану доклав чимало зусиль.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача 30 000 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Виноградівського районного суду від 02 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 309,52 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. у відшкодування моральних страждань.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 800 грн..

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права та задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі із посиланням на довідку роботодавця від 30.11.2017 року про підвищення заробітної плати позивача та характеру заподіяних моральних страждань.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - Ластівка В.І. , який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений про що свідчить розписка про вручення йому поштового відправлення і його неявка не перешкоджає розгляду справи у його відсутності відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

Встановлено, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.1 ст.122 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і на підставі ст.75 КК України звільнено засудженого від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього обов`язки в порядку ст.76 КК України.

Цим вироком встановлено, що 03 вересня 2017 року близько о 21 годині ОСОБА_2 знаходячись у приміщенні кімнати готелю по АДРЕСА_1 , в якій він разом проживав з ОСОБА_1 та спровокував сварку з останнім, яка виникла між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що стосувались вирішення побутових проблем, а саме прибирання кухні, наніс удар кулаком правої руки в область грудної клітки потерпілому. У результаті протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілому ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла грудини зі зміщенням (підтверджено рентгенологічно), які згідно висновку експерта № 357 від 24.10.2017 року та на підставі п.2.2.1 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до п.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питаннях чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

На підтвердження заявленого до відшкодування розміру матеріальної шкоди, завданої злочином, позивач у відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, не довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують спричинену йому матеріальну шкоду у розмірі 30 000 грн.. Позивачем лише надано суду один фіскальний чек на суму 309 грн. 52 коп. на підтвердження придбання ліків та позов у цій частині визнається відповідачем, що прийнято було судом першої інстанції.

Приєднана до апеляційної скарги довідка роботодавця про розмір заробітної плати позивача, судова колегія до уваги не приймає, оскільки такі подані у порушення вимог ч.ч.1, 4, 8, 9 ст.83 ЦПК України та не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції у частині визначення розміру заподіяної матеріальної шкоди судом першої інстанції вирішено у відповідності до встановлених обставин та доказів наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог.

Разом з тим, рішення суду першої інстанції у частині стягнення моральної шкоди із відповідача на користь позивача у розмірі 5 000 грн. слід змінити із наступних підстав.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п.п.3, 9 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із послідуючими змінами - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи характер правопорушення, те що винними діями відповідача позивачу нанесені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла грудини зі зміщенням, обсяг фізичних, душевних і психічних страждань, які зазнав позивач у зв`язку із даними ушкодженнями, вимушеність змін у його життєвих і виробничих стосунках, так як позивач втратив можливість займатися фізичною працею, що призвело до втрати заробітку, при проходженні лікування у 2 місяці, час та зусилля, які необхідні були для відновлення попереднього стану, потребував догляду членів сім`ї у їх сукупності, судова колегія вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 30 000 грн..

За таких обставин, рішення суду першої інстанції у частині стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у цій частині у відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, яким позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а в решті рішення суду слід залишити без змін із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст.23, 1195 ЦК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Ластівка Віталія Івановича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Виноградівського районного суду від 02 серпня 2019 року у частині стягнення моральної шкоди скасувати і постановити у цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 000 грн. моральної шкоди.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набираєзаконної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 20 грудня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой