Справа №551/496/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ вступна та резолютивна частини /

"07" серпня 2019 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

секретаря Кулинченко О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до АТ «Ідея Банк», третя особа приватний нотаріус Гуревічов О.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання.

Зокрема, просила визнати таким, що не підлягає виконання виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. № 159 вчинений ним 16 січня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» кредитної заборгованості в сумі 49434,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що характер її правовідносин з банком щодо даної заборгованості не був безспірним, зокрема, стягнення проведено до закінчення строку дії договору, поза межами строків позовної давності, а розрахована позивачем сума заборгованості повинна бути набагато меншою.

Ухвалою суду від 04 червня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Крім того, в порядку забезпечення позову ухвалою суду від 04 червня 2019 року зупинено стягнення на підставі оскарженого виконавчого напису.

Позивач, будучи повідомленою судом про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Її інтереси представлені адвокатом Баленко Н.П. Остання після оголошеної судом перерви в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, а також підтримання позовних вимог.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився, проте надав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що розмір заборгованості не можна вважати спірною оскільки позивач була письмово повідомлена банком про її розмір шляхом направлення їй 08.12.2018 письмової вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань з попередженням про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом. Додатком до вказаної вимоги було залучено довідку-розрахунок заборгованості, що містив інформації про кожну складову заборгованості.

На підтвердження безспірності наявної заборгованості приватному нотаріусу банком було надано ряд документів, а саме заяву про вчинення виконавчого напису, кредитний договір, довідку про ненадходження платежів від 10.01.2019, вимогу банка боржнику про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05.12.2018, детальний розрахунок заборгованості, виписку по особовому рахунку боржника, документи, що підтверджують вручення боржнику вимоги про погашення заборгованості з додатками.

За твердженням позивача сторонами кредитного договору (п. 5.5) строк позовної давності, в тому числі в частині неустойки, визначено тривалістю 5 років. Крім того п. 4.2.3. Кредитного договору Банку надано право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, а тому на думку відповідача відповідні доводи позивача є неспроможними.

Третя особа приватний нотаріус Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явився, надав пояснення до позовної заяви в яких заперечив проти позову, вказуючи на те, що при вчиненні виконавчого напису керувався положеннями ст.ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» та Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При цьому йому представником банку були надані оригінал кредитного договору, довідка про ненадходження платежів від 10.01.2019, довідка розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 05.12.2018, виписка з 01.01.2000 по 09.01.20019, вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05.12.2018 та документи, що підтверджують її направлення боржнику та отримання нею.

Враховуючи повторну неявку в судове засідання належним чином повідомлених відповідача та третьої особи, судовий розгляд проведено за їх відсутності за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні юридичні факти та правовідносини, що їх супроводжують.

11 липня 2017 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Z52.690.70152 за умовами якого позичальник отримала від банка споживчий кредит у сумі 28272,00 грн. на строк 36 місяців (а.с.15-17).

16 жовтня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк змінило назву на Акціонерне товариство «Ідея Банк», що підтверджується копією Статуту та даними ЄДРПОУ (а.с.85-87).

Згідно виписки по кредитному рахунку ОСОБА_1 № 0152.980 востаннє платіж у сумі 1840 грн. на погашення заборгованості вносився нею 12.02.2018 (а.с.100-102).

05.12.2018 за вих. № 12.4/Z52.690.70152 боржнику ОСОБА_1 Банком направлено письмову вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Зокрема вказано, що станом на 05.12.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 47534,24 грн., з яких основний борг 15707,81 грн., прострочений борг 6930,04 грн., прострочені проценти 1,69 грн., строкові проценти 0,15 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту 1043,24 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту 9389,16 грн., пеня 14462,15 грн.

В зв`язку з цим боржнику було запропоновано на протязі 30 календарних днів з дня направлення даної вимоги виконати свої зобов`язання за Кредитним договором шляхом дострокового повернення кредиту та інших платежів у повному розмірі та попереджено, що у випадку непогашення заборгованості у вищевказаний строк Банк буде змушений здійснити стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на вибір Банку (а.с.77).

В якості додатка до вказаної вимоги додано розрахунок заборгованості за кредитним договором Z52.690.70152 станом на 05.12.2018 (а.с.78).

Дані документи були отримані ОСОБА_1 11.12.2018, що підтверджується копією поштового повідомлення, описом вкладання та іншими документами ДП «Укрпошта» (а.с.95-99).

Наявність вищевказаних документів спростовують доводи позивача про її необізнаність з розміром кредитної заборгованості та можливості подальшого її стягнення шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом.

10 січня 2019 року АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором Z52.690.70152 від 11.07.2019 року (а.с.69-70).

16 січня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис за номером 159 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» кредитної заборгованості за період з 11.04.2018 по 05.12.2018 в сумі 47534,24 грн. та 1900 грн. плати за вчинення виконавчого напису, всього 49434,24 грн. (а.с.11).

18 березня 2019 року старшим державним виконавцем Шишацького РВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області Говорун А.С. за заявою АТ «Ідея Банк» відкрито виконавче провадження № 58642782 за вищевказаним виконавчим написом (а.с.12-14).

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

В той же час постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Таким чином на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підстав кредитного договору та виписки з рахунку боржника.

Крім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між боржником ОСОБА_1 та банком (ПАТ «Ідея Банк») жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості.

Так, у своїй постанові від 11.10.2018 у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд виклав наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Аналогічна правова позиція міститься в ряді інших постанов Верховного Суду.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 20 червня 2017 року.

Згідно ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Аналогічна норма щодо сукупної суми неустойки, яка не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем міститься і у п. 3.3.1. кредитного договору.

Як вбачається зі змісту договору, кредит надано ОСОБА_1 у сумі 28272 грн. тобто нарахована за договором пеня не може перевищувати 14136 грн. (28272 грн. /2).

В той же час банком нарахована та відповідно підлягає стягненню на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса пеня у сумі 14462,15 грн., що на 326,15 перевищує граничний розмір пені за даним кредитним договором та відповідно суперечить вимогам ч.3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» та положенням п. 3.3.1. кредитного договору.

Крім того, при надсиланні боржнику вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань Банк не долучив до неї детального розрахунку щодо розміру нарахованої пені, яка має дворозмірний характер, а саме 0,15% при простроченні платежу в період прострочення оплати з 01 до 60 календарних днів та 0,65% в період прострочення оплати з 61 календарного дня (п.3.3.1 Договору). Даний документ був наданий лише до суду разом з відзивом на позовну заяву.

За таких обставин суд вважає, що розмір нарахованої банком ОСОБА_1 пені має явно спірний характер, а отже не підлягав стягненню на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати у справі становлять 4131 грн., з яких 1152,60 грн. сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову (768,40+384,20) та 2978,40 грн. сплачених позивачем за надання правничої допомоги адвокатом.

Враховуючи наданий представником позивача адвокатом Баленко Н.П. розрахунок суми гонорару за надані нею послуги, а також час її участі у даній справі в частині підготовки позовної заяви, ознайомлення з матеріалами справи, участь у частині судового засідання, суд вважає, що сума гонорару не є явно необґрунтованою чи то надмірною, натомість є пропорційною до предмету спору.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України та повністю покладає їх на відповідача в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 264-265, 268, 274, 279, 353 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 159 вчинений 16 січня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № Z52.690.70152 та витрат за вчинення виконавчого напису на загальну суму 49434 (сорок дев`ять тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 24 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (чотири тисячі сто тридцять одну) грн. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та вручено (направлено) сторонам 08 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап