Справа №477/1782/19
Провадження №2/477/804/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Саукової А.А.,

при секретарі - Тристан В.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

представника третьої особи - Литвинчук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Вітовської райдержадміністрації Миколаївської області, як представник органу опіки та піклування, про визначення порядку та способу участі у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В :

12 липня 2019 року позивач позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визначити спосіб та порядок спілкування його з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері: систематичні побачення щотижня з 10:00 год. суботи до 18:00 год. наступного дня неділі з ночівлею за місцем проживання батька; з 1 по 15 липня кожного року - літній відпочинок та оздоровлення; побачення батька з сином в день його народження ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10:00 до 16:00 години за місцем проживання батька, або в місцях дозвілля та відпочинку з попереднім повідомленням матері; побачення батька з сином в день народження бабусі - ОСОБА_5 02 грудня з 10:00 до 16:00 години за місцем проживання батька, або в місцях дозвілля та відпочинку з попереднім повідомленням матері; побачення батька з сином в святкові дні - Різдво, Пасха, Новий рік з 10:00 до 16:00 години за місцем проживання батька, або в місцях дозвілля та відпочинку з попереднім повідомленням матері.

В обґрунтування позову вказував, що він і відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2016 року. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 травня 2019 року шлюб розірваний. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає з матір`ю. Він надає матеріальну допомогу сину, однак окрім цього він хоче брати участь у його вихованні та проводити час разом. Відповідач не надає можливості відвідувати сина, ігнорує телефонні дзвінки та налаштовує дитину проти нього. В зв`язку з чим він змушений звернутися до суду для визначення порядку та способу участі у вихованні дитини. Також просив врахувати, що між ним і відповідачем склалися неприязні стосунки, що може негативно відобразитися на психологічному стані дитини під час зустрічей його з сином, тому вважав за необхідне проводити зустрічі з дитиною за відсутності матері.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені в позові обставини та просивпозов задовольнити. Також зазначив, що він працює будівельником, у нього вихідні дні у неділю та у релігійні свята. Зазначив про можливість встановлення побачень з сином в день його народження та в святкові дні - Різдво, Пасха, Новий рік відповідно до вимог, по черзі через рік. Він проживає разом зі своєю матір`ю і сестрою, останні будуть допомагати йому, коли син буде ночувати у нього (приготування їжі, тощо). Він бажає встановити з дитиною більш тісний контакт, однак з узгодженням зустрічей між ним та відповідачкою існують певні труднощі, вона в останню мить може змінити час зустрічі. В теперішній час він безперешкодно спілкується з сином кожну неділю, однак відповідачка відмовляється виконувати рішення комісії, яким встановлено графік спілкування. Вважає, що дитину слід кормити молочними кашами, овочевими, зокрема, картопляним, та яблучними пюре, йому не відомий графік дитини та його раціон харчування, однак він буде радитись з мамою, сестрою та дитячим психологом. Від місця його проживання до місця проживання відповідача з сином відстань приблизно в 10км. Існує автомобільне сполучення, дорога займає приблизно від 40 хвилин до 1 години.

В судовому засіданні відповідач позов не визнала та пояснила, що вона не чинить позивачу перешкод у спілкуванні з сином, навпаки готова сприяти, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування батька. Позивач приїздить до них додому, претензій до його візитів вона не має, однак час зустрічей коригується в залежності від стану здоров`я дитини та його графіку. Їх спільному з позивачем сину Даниїлу лише 2 роки і 3 місяці, тому всі побачення батька з сином мають відбуватися в її присутності. Дитина ще не розмовляє та батько не може зрозуміти фізіологічні потреби дитини. Також син не вакцинований, а проїзд до місця проживання батька у міжміському транспорті може призвести до захворювань дитини. Також батько не обізнаний з режимом дитини та раціоном його харчування. У сина атопічний дерматит з періодичним загостренням, тому необхідно спостерігати за станом його здоров`я щоденно, аби вчасно почати лікування. Вона переводить сина на загальне харчування, в нього є певні уподобання в їжі, каші та пюре він вже давно не їсть, буває, що важко засинає вдень. Тому вважає, що зустрічі дитини за місцем проживання батька без її присутності можливі не раніше, ніж дитині виповниться 5 років. На сьогоднішній день дитина просинається о 8.00-9.00 год., вдень лягає спати приблизно о 14.00-15.00год., спить від 2-х до 3-х годин, та лягає спати приблизно о 22.00год. Прогулянки тривають близько 2-х годин.

Представник відповідача проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні зважаючи на вік дитини та вважала за можливе побачення батька з дитиною у присутності матері.

Представник третьої особи - ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначивши, що тривале перебування дитини у батька без присутності матері не відповідає віку дитини та доцільно встановити певні дні.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2016 року, який рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 травня 2019 року розірваний (а.с.11-12).

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 16 квітня 2019 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Центрального району Миколаївської міської ради, за місцем проживання позивача по АДРЕСА_1 , для виховання та розвитку дитину створено добрі умови для проживання дитини (а.с.14).

Як вбачається з повідомлення комунального підприємства «Вітовський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Вітовської районної ради від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений індивідуальний план щеплень, як для дитини з порушенням календаря профілактичних щеплень в Україні (а.с.73).

Як вбачається з наданих відповідачем фотознімків та наданої сторонами роздруківки СМС повідомлень позивач спілкується з сином, побачення відбуваються в присутності матері (а.с.77-171).

Відповідно ст. ст. 141, 151 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Згідно статті 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ передбачено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно Принципу 6 Декларації прав дитини (резолюція 1386 (ХІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року), дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, та, у всякому разі, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

З урахуванням норм національного права та міжнародних актів, які є частиною законодавства України, суд вважає, що головним критерієм при визначені способу участі батьків у вихованні дитини, є інтереси цієї дитини, які повинні превалювати над інтересами батьків.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

На підставі висновку Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області як органу опіки та піклування від ІНФОРМАЦІЯ_1 2019 року №2632/01-29/27-19 з метою захисту прав, свобод та законних інтересів малолітньої дитини визнано доцільним спілкування батька з сином наступним чином: систематичні побачення кожної неділі з 10 години до 18 год за попередньою домовленістю з матір`ю; з 1 по 15 липня кожного року літній відпочинок та оздоровлення, без присутності матері; святкування по черзі (один рік -з матір`ю, наступний - з батьком) дня народження ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , свята - Різдво , Пасха з 10-00 до 16.00 години за місцем проживання батька, матері або в місцях дозвілля та відпочинку з попереднім повідомленням матері, без присутності матері; побачення батька з сином в день народження бабусі - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 10-00 до 16-00 години за місцем проживання батька або в місцях дозвілля та відпочинку з попереднім повідомленням матері, без присутності матері (а.с.56-58).

Відповідно з ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

В судовому засіданні встановлено, що позивач проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування з малолітнім сином чи обставин, які б свідчили, що спілкування батька з сином перешкоджає нормальному розвитку дитини, в судовому засіданні не встановлено. Відповідач в цілому не заперечує проти спілкування батька з сином та такі зустрічі відбуваються, що підтверджено фотокартками та роздруківкою смс повідомлень сторін. Втім, між сторонами існують суперечки щодо періодичності таких зустрічей та відповідачка заперечує проти зустрічей позивача з їхнім сином без її присутності. В той же час, як встановлено з пояснень сторін, позивач не володіє необхідними знаннями щодо розвитку дитини та навичками виховання та догляду дитини відповідного віку. Майже рік сторони проживають окремо. Дитина постійно перебуває з матір`ю, ще не вміє розмовляти та зрозуміло висловлювати свої бажання та потреби, хворіє на дерматит та не отримала необхідні щеплення. Позивач ніколи не залишався наодинці з дитиною протягом тривалого часу та не знає, як буде вести себе дитина у відсутності матері, має бажання проконсультуватися у психолога, чи готова дитина до тривалого розлучення з матір`ю.

Отже, зазначений позивачем спосіб його участі у вихованні дитини, який передбачає тривалу розлуку з матір`ю на даний час не відповідає інтересам дитини.

З цих же підстав суд не погоджується з висновком Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області як органу опіки та піклування від ІНФОРМАЦІЯ_1 2019 року №2632/01-29/27-19.

Враховуючи, що дитина досягла лише 2-х років, постійно проживає з матір`ю, звикла до неї, особливості розвитку, харчування та стану здоров`я дитини, віддаленість місця проживання відповідача від місця проживання дитини, а також враховуючи усталений режим дитини та графік роботи позивача, суд доходить висновку про необхідність обумовити зустрічі позивача з сином у присутності матері (відповідачки) кожної неділі, та у присутності матері, з попереднім повідомленням про такі зустрічі - в день народження дитини та у свята, протягом двох годин, у запланований для прогулянки час.

Що стосується зустрічей позивача з сином у день народження бабусі - ОСОБА_5 за місцем проживання батька, суд зазначає, що відповідно до ст. 257 СК України баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Однак з такими вимогами сама ОСОБА_5 до суду не зверталась. Більш того, з пояснень сторін вбачається, що відповідачем надавалась можливість спілкування з дитиною іншим родичам, а саме: сестрі та батькові позивача.

При цьому суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її інтересам.

Керуючись статями 258-259, 263-265ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Вітовської райдержадміністрації Миколаївської області про визначення порядку та способу участі у вихованні дитини, - задовольнити частково.

Визначити спосіб та порядок спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у присутності матері:

- кожної неділі з 11.00 год. до 13.00 год. за місцем проживання матері або у місцях дозвілля та відпочинку;

- в день народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1, в святкові дні-Різдво, Пасха, Новий рік - з 11.00 до 13.00 за місцем проживання матері або у місцях дозвілля та відпочинку з попереднім повідомленням матері.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Вітовської райдержадміністрації Миколаївської області, як представник органу опіки та піклування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України -22435856, місцезнаходження:м. Миколаїв пр. Богоявленський, 306.

Повний текст рішення складений і підписаний 23 грудня 2019 року.

Суддя А.А.Саукова