У Х В А Л А

20 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 500/2720/16-ц

провадження № 61-22133ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 20 березня 2019 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ізмаїльської міської ради, про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Ізмаїльської міської ради, про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В :

02 грудня 2019 року ОСОБА_1 направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 20 березня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Одеським апеляційним судом прийнято постанову 20 березня 2019 року, повний текст судового рішення складено 26 березня 2019 року. Останній день строку на касаційне оскарження припадав на 25 квітня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що його попередній представник повідомив йому, що підставою скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 став той факт, що до участі у справі, не була залучена особа, яка має 23/150 частки спірного майна. Для вирішення спору ОСОБА_1 необхідно встановити особу співвласника, що має 23/150 частки, якого не було залучено як відповідача, а надалі звернутися до суду з позовом, доповнивши коло відповідачів.

Після цього представник ОСОБА_1 повідомив йому, що не має можливості вести в судах його справу через велике навантаження і інших справах. З метою встановлення власника 23/150 частки оспорюваного майна ОСОБА_1 звернувся до КП «Ізмаїльське МБТІ» для ознайомлення з матеріалами інвентарної справи. З матеріалів інвентарної справи він дізнався, що інших співвласників, крім зазначених у позові, немає.

З метою повторного звернення до суду з таким позовом, ОСОБА_1 звернувся до іншого фахівця в галузі права, дізнався, що належним способом захисту його прав є оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 вважає, що строк на оскарження постанови апеляційного суду пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ОСОБА_1 вказує, що постанову Одеського апеляційного суду від 20 березня 2019 року він не отримав поштовим зв`язком. Датою отримання повного тексту оскаржуваної постанови є дата ознайомлення з матеріалами справи - 13 травня 2019 року.

З огляду на викладені обставини та зазначені причини пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд вважає, що ОСОБА_1 не зазначив об`єктивних причин, що перешкоджали йому звернутись до суду із касаційною скаргою протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту, та інших доказів щодо поважності причин пропуску строку суду касаційної інстанції не надав.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, ОСОБА_1 необхідно зазначити інші поважні та обґрунтовані підстави пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, аотже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявником не виконано вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме: не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що з 1 січня 2016 році розмір мінімальної заробітної плати становить 1 378,00 грн.

За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (частина шоста статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності. Розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 1 1025,40 грн (551,20 грн?200%).

У січні 2017 року із зустрічним позовом звернувся відповідач ОСОБА_3 , в якому просив виділити належні йому 2/15 частки спірного будинку та визнати за ним право власності на частину будівель.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час звернення до суду із зустрічним позовом) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено що з 1 січня 2017 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 600,00 грн.

Враховуючи те, що із зустрічним позовом ОСОБА_3 звернувся у січні 2017 року, ціна позову складає 1 280,00 грн (640,00 грн?2). Розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги в частині зустрічних позовних вимог становить 2 560,00 грн (1 280,00?200%).

Оскільки заявник оскаржує судове рішення у повному обсязі, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 3 662,40 грн (1 102,40+2 560,00).

Враховуючи те, що до касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3 311,12 грн, ОСОБА_1 необхідно доплатити 351,28 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA7026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 20 січня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження у справі буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник