СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№2-о/760/338/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

16 серпня 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

ІІ. Описова частина

31 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 .

Заявник вказує, що між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від шлюбу в подальшому народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 зазначає, що з квітня 2018 року вона та її дитина - малолітній син ОСОБА_3 проживають окремо від ОСОБА_2 , з того часу шлюбні відносини з чоловіком фактично припинились. На сьогодні в суді перебуває справ про розірвання шлюбу.

Відповідно до Розпорядження Солом`янської РДА м. Києва № 732 від 22.10.2018 малолітній ОСОБА_3 проживає разом з Заявницею, а відповідно до Розпорядження Солом`янської РДА м. Києва № 731 від 22.10.2018 ОСОБА_2 встановлено режим побачень з дитиною.

Заявник пояснює, що у зв`язку з тим, що чоловік відмовився матеріально утримувати її та дитину вона звернулася 01.06.2018 до Києво-Святошинського районного суду Київської обл. з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання її та дитини.

Не бажаючи сплачувати грошові кошти як аліменти на утримання дитини та Заявника, як вона вказує, ОСОБА_2 розпочав психологічно тиснути на неї з метою аби вона відмовилася від позовних вимог, погрожуючи відібранням дитини та фізичним насиллям.

В подальшому психологічний тиск на Заявника, як вона стверджує, перейшов в іншу площину - систематичними викликами правоохоронних органів поліції на адресу фактичного місця проживання на той момент ( АДРЕСА_1 ). Вимагаючи, щоб ОСОБА_1 відмовилась від власних позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів, ОСОБА_2 цілеспрямовано, як вона стверджує, почав заявляти про начебто вчинення перешкод йому у спілкуванні зі спільною дитиною.

Вказані події протягом літа 2018 року мали постійний характер, що проявлялось не тільки моральними знущанням, а й фізичним насиллям в публічних місцях, зокрема, 21.08.2018 на зупинці громадського транспорту у м. Боярка Київської обл.

У зв'язку з цими обставинами, врешті-решт Заявник, як вона стверджує, змушена була змінити фактичне місце проживання та переїхати з дитиною до м. Києва, за адресою проживання її бабусі, ОСОБА_5 .

19 вересня 2018 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської обл. з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти, і в цей же день близько 17:50 за місцем фактичного проживання Заявниці, ОСОБА_2 завдав Заявнику умисні легкі тілесні ушкодження, від чого вона отримала травми, забої та синці. Вказане відбувались у присутності та за участю спільної малолітньої дитини та на очах у свідків, у тому числі, сусідів.

За цим фактом, як вказує Заявник, було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, в рамках якого її визнано потерпілою особою (додаток 15).

Протягом достатньо тривалого періоду, як вказує Заявник, а саме по травень 2019 року під час проведення досудового розслідування органами поліції ОСОБА_2 не з`являвся за місцем мого фактичного проживання, не відвідував спільну дитину, не проявляв до дитини жодного інтересу взагалі.

Проте, у зв`язку з проведеннями слідчими органами відповідних процесуальних дій щодо притягнення його до кримінальної відповідальності, з червня 2019 року ОСОБА_2 знову розпочав створювати морально нестерпну обстановку для Заявника та дитини, морально знущаючись.

Неодноразово з`являючись в тому числі на побачення до дитини згідно з графіком у період з червня 2019 по липень 2019 року, ОСОБА_2 , як стверджує Заявниця, постійно ображав її у присутності малолітньої дитини брутальними словами, штовхався, а дитина істерично плакала.

ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 неодноразово погрожує вчиненням фізичної розправи над нею у разі якщо вона не відмовиться від своєї заяви від 21.09.2018 відомості згідно з якою внесені до ЄРДР (кримінальне провадження № 0010844), в рамках якого проводиться досудове розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, та від коштів, які ОСОБА_2 змушений виплачувати як аліменти на утримання дитини та Заявниці.

Заявниця також вказує, що 25 липня 2019 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру вчиненні відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку з чим Заявниця вважає ще більшим ризик заподіяння по відношенню до неї чоловіком фізичної сили.

З огляду на викладене Заявниця вважає себе потерпілою від домашнього насильства, у зв`язку з чим просить застосувати відносно ОСОБА_2 обмежувальний припис, яким:

1) заборонити йому наближення на 200 м до місця фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та до місця розташування приватного будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

2) заборонити йому вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У судовому засіданні Заявниця підтримала свою заяву, просила її задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечував. Визнав, що між ним та його дружиною та її бабою інколи трапляються конфліктні ситуації, які здебільшого обумовлені тими перешкодами, які вони чинять йому у спілкуванні з своїм сином. ОСОБА_2 стверджує, що він ніколи не застосовував фізичну силу під час таких конфліктів, а тілесні ушкодження ОСОБА_1 отримала від падіння на сходовому майданчику, коли накинулася на його матір. Стверджує, що така заява покликана на створення ще більших перешкод у спілкуванні його з сином, фактично унеможлививши його. Крім того, вимога не наближатися до будинку Заявниці в м. Забір`я ближче 200 метрів взагалі є абсурдною, оскільки будинок, в якому він проживає сам, розташований ближче ніж 200 метрів до будинку ОСОБА_1

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з вимогами п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановлено, що з 10 червня 2017 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , і від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом безспірно встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались конфліктні відносини, що підтверджується численними зверненнями як одного, так і іншого до правоохоронних органів, органів опіки та піклування тощо.

Як встановлено судом, конфлікти між сторонами виникають у зв`язку з відсутністю згоди між ними щодо участі ОСОБА_2 в матеріальному утриманні дитини та дружини та його участі вихованні та спілкуванні з сином.

Наявні у справі документи дозволяють із розумною імовірністю стверджувати, що конфліктні ситуації між сторонами подекуди супроводжуються фізичним впливом. Про це свідчить, зокрема, висновок експертного дослідження №1396/ж, складений на підставі заяви ОСОБА_1 від 20.09.2018, згідно з яким виявлені у неї ушкодження у вигляді саден та синців спричинені тупим предметом могли утворитися 19 вересня 2018 року, коли, як зазначила Заявниця, ОСОБА_2 застосував по відношенню до неї фізичне насильство.

Крім того, суд звертає увагу на те, що зазначені події стали підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010844, а зібрані під час досудового розслідування докази виявилися достатніми для повідомлення ОСОБА_2 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України (заподіяння легкого тілесного ушкодження).

Очевидним також є те, що конфліктні ситуації між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 супроводжуються словесними образами, приниженнями, і такі дії викликають у постраждалої особи ОСОБА_1 побоювання за свою безпеку.

За таких обставин, враховуючи стадію кримінального провадження, у якому відносно ОСОБА_2 вже складений обвинувальний акт за ст. 125 КК України, а справа перебуває в суді, доцільним, на переконання суду, є встановлення обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 тривалістю у три місяці шляхом заборони наближатися йому до місця проживання ОСОБА_1 ближче ніж на 200 метрів.

Необхідність заборони наближатися

При цьому суд не вважає за необхідне забороняти спілкування між сторонами, забезпечуючи таким чином можливість контакту між ними, наявність якого необхідна для узгодження між сторонами порядку виконання графіку побачень ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 , встановленим розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації №731 від 22.10.2018.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 350-1 - 350-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішив:

1.Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 .

Заборонити ОСОБА_2 протягом трьох місяців, тобто до 16 листопада 2019 року, наближатися до місця фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою:

АДРЕСА_3 .Судові витрати віднести на рахунок держави.

3.Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5.Повідомити Солом`янське управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Солом`янську районну в м. Києві державну адміністрацію.

6.Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: немає відомостей;

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: