ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7725/19 Справа № 202/8016/17 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він є пенсіонером за віком та на час подання позову йому виповнилося 70 років. Єдиним його доходом є пенсія, яка станом на листопад 2017 року складає 1809,29 грн. Відповідачі у справі є його дітьми. Працювати за станом здоров`я він не може. Зазначав, що він є самотньою та хворою людиною, дружини чи іншої близької людини, яка може допомагати та підтримувати його матеріально у нього немає. Свого житла він не має. На час подання позову він проживає один за адресою: АДРЕСА_1 , однак після смерті його цивільної дружини її спадкоємці вимагають звільнити помешкання. Практично вся пенсія, яку він отримує, витрачається на оплату комунальних послуг, ліків та харчування. Після сплати комунальних платежів в нього залишається грошових коштів менше, аніж прожитковий мінімум. Можливості винаймати житло він не має. Має хронічні захворювання та потребує постійного лікування й хірургічного втручання, на що йому коштів не вистачає. Зазначив, що відповідачі є його дітьми від попередніх шлюбів, добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надають. Останні є працездатними особами. Він не був позбавлений батьківських прав відносно жодного з відповідачів та сплачував аліменти на їх утримання. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідачів на свою користь аліменти на його утримання у розмірі по 1/4 частині їх заробітку (доходу) з кожного, починаючи з дня поданні позову і довічно.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 22 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення його позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їх доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, позивач ОСОБА_1 є батьком відповідачів: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11, 12, 13).

Кожний із відповідачі походять від різних матерів.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином позивача від шлюбу із ОСОБА_5 , який було розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного народного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 1975 року (а.с.14).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою позивача від шлюбу із ОСОБА_6 , який було розірвано рішенням Народного суду Індустріального району м. Дніпропетровська від 28 березня 1984 року (а.с. 5).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою позивача від шлюбу із ОСОБА_7 , який було розірвано рішенням Самарського районного народного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 1987 року (а.с. 4).

Згідно довідки, виданої Лівобережним відділом обслуговування громадян (сервісним центром) на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Лівобережному ОУПФУ у м.Дніпро та розмір його пенсії за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року становить - 2 096 грн. 08 коп. на місяць (а.с. 217).

Згідно довідки МСЕК від 19 грудня 2018 року позивачу ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності безстроково, причина інвалідності - з/з (а.с.137).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 посилався на скрутний матеріальний стан та необхідність лікування.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожний окремо, заперечували проти позовних вимог позивача, посилаючись на те, що їхній батько ОСОБА_1 , після розлучення із матір"ю кожного з них, ухилявся від виконання своїх батьківських обов"язків щодо кожного з них, матеріальної допомоги не надавав.

У судовому засіданні в апеляційному суді відповідач ОСОБА_3 зазначала, що батько після розлучення з її матір"ю із нею не спілкувався, матеріальної допомоги їй не надавав, вона була вимушена працювати з 15 років у зв"язку із тяжким матеріальним становищем, на підтвердження чого надала суду копію своєї трудової книжки (а.с.85, 86).

У судовому засіданні в апеляційному суді відповідач ОСОБА_2 зазначав, що після розлучення із його матір"ю батько йому матеріальної допомоги не надавав, із ним ніколи не спілкувався, його вихованням не займався, взагалі бачив батька двічі, він змінив своє прізвище із ОСОБА_2 на - ОСОБА_2.

З матеріалів в справи вбачається згідно рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2009 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частина його доходу (заробітку) до досягнення дитиниою повноліття (а.с.64).

У судовому засіданні в апеляційному суді позивач ОСОБА_1 зазначав, що він збирав кошти на придбання квартири в період шлюбу із матір"ю відповідача ОСОБА_3 та переховував ці кошти у голуб"ятні, але кошти були викрадені, пояснював, що декілька разів передавав дітям подарунки.

У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із довідки від 19 жовтня 2017 року, виданої КЗ «Дніпровським центром первинної медико-санітарної допомоги» № 8, вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 2012 року перебуває під наглядом лікаря хірурга, хворіє на варикозну хворобу правої нижньої кінцівки, двостороння пахова грижа, у зв`язку з чим йому рекомендоване оперативне втручання (а.с.10).

Слід зазначити, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження дійсного придбання ним ліків у зв"язку із хворобою, проходження ним лікування із підтвердженням матеріальних витрат на таке лікування.

Доказів на підтвердження того, що позивач витрачає кошти на житло, сплату комунальних послуг із зазначенням розміру таких витрат суду не надано.

Таким чином, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження обставин, які б свідчили дійсно про скрутний матеріальний стан позивача, необхідність в матеріальній допомозі від повнолітніх дітей, з якими позивач у період їх неповноліття не проживав, тривалий час із дітьми не спілкується, з матір" ю кожного із позивачів шлюби було розірвано у 1975 році, 1984 році та 1987 році відповідно, та доказів на підтвердження дійсно надання позивачем матеріальної допомоги дітям, в період часу, коли вони були неповнолітніми, доказів на підтвердження того, що позивач не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, про що зазначали відповідачі, позивачем суду не надано.

Дослідивши обставини справи у їх сукупності, надавши належну оцінку доводам учасників справи та наданим ними доказам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги стосовно потреби позивача у матеріальній допомозі від відповідачів є необгрунтованими та не підтверджуються належними доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду, порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді