КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м. Київ Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Нежура В.А.,

суддів: Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

вивчивши матеріали справи за апеляційною скаргою управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року у складі судді Батрина О.В.,

у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову заступника начальника управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області Товмасяна Артура Едмаровича №190 від 26 грудня 2018 року та постанову головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області Потія Андрія Миколайовича від 26 грудня 2018 року про передачу матеріалів виконавчого провадження №56958712,-

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ГТУЮ у Харківській області Товмасяна А.Е. №190 від 26 грудня 2018 року та постанову головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потія А.М. від 26 грудня 2018 року про передачу матеріалів виконавчого провадження №56958712 задоволено частково.

Судом визнано неправомірними постанова заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Товмасяна А.Е. від 26 грудня 2018 року № 190 та постанова головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області Потія А.М. про передачу виконавчого провадження № 56958712 з Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області.

Не погоджуючись із рішенням суду Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - УДВС ГТУЮ у Харківській області) 8 листопада 2019 року подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення прийняте судом першої інстанції з порушенням норм процесуального і матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення.

Апелянт зокрема вказує на те, що суд першої інстанції неправильно застосував ч. 3 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає випадки передачі матеріалів виконавчого провадження від одного органу державної виконавчої служби до іншого в тому числі у разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, та в порядку встановленому Міністерством юстиції України.

Рішення керівника УДВС ГТУЮ у Харківській області про передачу матеріалів виконавчого провадження було прийнято виключно згідно норм та приписів діючого законодавства, а саме п.п. 1,7, розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, ч. 4 ст.ст. 25, 71 Закону України «Про виконавче провадження», листа Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.03.2018 року № 254/20.5./ін-18 «Щодо рекомендацій при виконанні рішень про стягнення аліментів та для додержання прав сторін виконавчого провадження». На вказані обставини суд взагалі не звернув увагу.

Апелянт вважає, що в діях начальника УДВС ГТУЮ у Харківській області щодо передачі виконавчого провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 для подальшого виконання з Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області до ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області згідно постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження від 26. 12.2018 за № 190 порушень не має, прийняте рішення не порушує вимог законодавства в тому числі прав і інтересів сторін виконавчого провадження.

Також апелянт вказує на помилковість висновків суду про те, що стягував дізналася про передачу виконавчого провадження згідно постанови від 26.12.2018 № 190 у телефонному режимі 21.01.2019, і безпідставно поновив строк для оскарження постанови, оскільки вказана постанова була надіслана сторонам виконавчого провадження 26.12.2018 простою кореспонденцією, що свідчить про порушення стягувачем встановленого ч. 1 ст. 449 ЦПК України 10-денного строку для звернення зі скаргою на дії державного виконавця з дня коли особа дізналася або була повинна дізнатися про порушення її прав.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Московському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 56958712.

Постановою заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальником Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Товмасяном А.Е. від 26 грудня 2018 року № 190 виконавче провадження № 56958712 з Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області було передано до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області.

Зі змісту вказаної постанови вбачається що, вона прийнята з метою підвищення ефективності виконання та забезпечення своєчасного, правильного та повного виконання рішень суду, а також недопущення порушення прав та охоронюваних законом інтересів сторін виконавчого провадження, і після усного звернення боржника ( ОСОБА_2 ) на особистому прийомі. В якості правової підстави для її ухвалення, начальник Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Товмасян А.Е. послався на ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавчу службу», а також Розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкції від 02 квітня 2012 року),

На виконання постанови заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Товмасяна А.Е. від 26 грудня 2018 року № 190 головним державним виконавцем Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Потієм А.М. 26 грудня 2018 року прийнято постанову про передачу виконавчого провадження № 56958712 до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок виконавчих дій та території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Згідно ч. 3 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути передане від одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі:

- відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби;

- утворення виконавчої служби;

- якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби;

- наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Аналогічні положення містяться в п. 6 розділу V Інструкції № 512/5 .

Відповідно до п. 7 Розділу І та п. 8 Розділу V Інструкції № 512/5, постанова як окремий документ містить мотивувальну частину із зазначенням мотивів , з яких виконавець прийняв відповідне рішення і посилання на норму закону, на підставі якої винесено постанову.

Визнаючи неправомірною постанову начальника Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Товмасяна А.Е. від 26 грудня 2018 року суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність належного обґрунтування та мотивів її постановлення, а наведені в ній підстави не передбачені чинним законодавством для передачі одного виконавчого провадження з одного органу виконавчої служби до іншого.

Посилання апелянта на норму ст.. 25 Закону України «Про виконавче провадження», в якій вказується на наявність інших обставин, що ускладнюють виконання рішення відхиляються колегією суддів, оскільки в самій оскаржуваній постанові не зазначено жодної обставини, яка б ускладнювала виконання рішення суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на положення абз. 4 ч. 4 Розділу І Інструкції № 512/5, яка визначає підвідомчість виконання рішень Відділами примусового виконання рішень, Управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі. Виходячи із суб`єктного складу сторін виконавчого провадження (обидва фізичні особи) та предмету спору (стягнення аліментів), передача даного провадження до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області взагалі не передбачена вказаним нормативним актом.

Також апелянт вказує на помилковість висновків суду про те, що стягував дізналася про передачу виконавчого провадження згідно постанови від 26.12.2018 № 190 у телефонному режимі 21.01.2019, і безпідставно поновив строк для оскарження постанови, оскільки вказана постанова була надіслана сторонам виконавчого провадження 26.12.2018 простою кореспонденцією, що свідчить про порушення стягувачем встановленого ч. 1 ст. 449 ЦПК України 10-денного строку для звернення зі скаргою на дії державного виконавця з дня коли особа дізналася або була повинна дізнатися про порушення її прав.

Відхиляючи доводи апелянта в цій частині колегія суддів виходила з наступного.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України).

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на подання скарги представник стягувача зазначає, що про існування постанови заступника начальника Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Товмасян А.Е. №190 від 26.12.2018 та постанови головного державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Потія А.М. від 26.12.2018 йому стало відомо лише 21 січня 2019 р. після з`ясування факту відсутності матеріалів виконавчого провадження в Московському ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області.

Згідно з п. 9 розділу II Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017, реєстрація вихідної кореспонденції органів державної виконавчої служби, приватного виконавця здійснюється в Автоматизованій системі виконавчого провадження в порядку, встановленому пунктами 5, 6 розділу IV Положення про автоматизовану систему, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення про автоматизовану систему). Дата реєстрації та вихідний номер документа формуються Системою. За даними про зареєстрований вихідний документ Системою формується журнал реєстрації вихідної кореспонденції.

Згідно з пунктами 5, 6 розділу II, п. 5 розділу IV Положення про автоматизовану систему вихідна кореспонденція органів державної виконавчої служби (приватного виконавця), в тому числі документи виконавчого провадження, підлягає реєстрації у Автоматизованій системі виконавчого провадження. Дата реєстрації та вихідний номер документа, що є номером за порядком у відповідному році, формуються Системою автоматично. За даними про зареєстрований вихідний документ Системою формується журнал реєстрації вихідної кореспонденції. Документ виконавчого провадження, який направляється у паперовому вигляді, формується виконавцем у Системі до друку вноситься до журналу реєстрації вихідної кореспонденції протягом 24 годин з моменту формування.

Відповідно до п. 2.10 розділу II Порядку роботи з документами в органах держав виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 5 _ 25.12.2008, вихідна кореспонденція відправляється через діловода не пізніше наступного робочого дня після підписання (затвердження) документа (супровідного листа), Для реєстрації таких документів у Відділі ведеться Журнал реєстрації вихідної кореспонденції.

Разом з тим, як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 21.01.2019, щодо виконавчого провадження № 56958712 відсутні будь-які відомості про реєстрацію вихідної кореспонденції про направлення на адресу стягувача постанови заступника начальника Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Товмасян А.Е. №190 від 26.12.2018 та/або постанови головного державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Потія А.М. 26.12.2018.

З урахуванням того, що суб`єктом оскарження не дотримано порядку направлення вихідної кореспонденції на адресу стягувача, не надано витягів з Журналу реєстрам, вихідної кореспонденції чи доказів направлення оскаржуваних постанов засобами поштового зв`язку, суд обґрунтовано задовольнив клопотання стягувача про поновлення строку на звернення до суду із скаргою.

Правилами частин 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість ухвали не впливають, колегія суддів вважає необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 268,367, 368, 375, 375, 381-384, 451 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складений 24.12.2019 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк