Справа № 500/4095/19
Провадження № 2/500/2444/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0677 га, що розташована по АДРЕСА_1 , переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 26491666 від 08.09.2014 року та зареєстрованого реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 02.09.2014 року за реєстраційним номером №06, кадастровий номер :01:004:0246 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріально округу Одеської області Єфіменко М.Д. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що право спільної сумісної власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 підтверджується Свідоцтвом про право власності з індексним номером 26491666, виданим 08.09.2014 року на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , але немає визначення часток кожного.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що власниками земельної ділянки площею 0,0677 га, що розташована по АДРЕСА_1 , передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0246 являються ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 26491666 від 08.09.2014 року та зареєстрованого реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 02.09.2014 року за реєстраційним номером №06.

Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, оскільки інший розподіл власниками невстановлений, то відповідно ОСОБА_5 належала 1/4 частка земельної ділянки площею 0,0677 га, що розташована по АДРЕСА_1 , передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0246 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 26491666 від 08.09.2014 року та зареєстрованого реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 02.09.2014 року за реєстраційним номером №06.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.03.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить, зокрема, 1/4 частка земельної ділянки площею 0,0677 га, що розташована по АДРЕСА_1 , передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0246 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 20.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріально округу Одеської області Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 3385, ОСОБА_5 належну йому на праві особистої власності частку житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 і все інше майно, яке в ній знаходиться на момент смерті, всю належну йому на праві особистої власності частку земельної ділянки № АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :01:004:0246 , заповів ОСОБА_3 , ОСОБА_8 в рівних частках кожному.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріально округу Одеської області Єфіменко М.Д. із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом та за законом, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_5 , на користь своєї матері, дружини спадкодавця, ОСОБА_1 .

Іншій спадкоємець за заповітом ОСОБА_8 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріально округу Одеської області Єфіменко М.Д. із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом та за законом, яка залишилась після смерті дідуся ОСОБА_5 , на користь своєї бабусі, дружини спадкодавця, ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 згідно ст. 1261 ЦК України є:

- дружина ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 15.01.1966 року сільською радою Томай Чадир-Лунгського району Молдавської ССР;

- дочка ОСОБА_2 ,що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданого 26.10.1966 року райбюро ЗАЦС Чадир-Лунгського району Молдавської ССР, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 18.07.1987 року, з якого вбачається про зміну прізвища з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 »;

- син ОСОБА_3 ,що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , виданого 08.08.1974 року райбюро ЗАЦС Чадир-Лунгського району Молдавської ССР.

Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_5 є онука ОСОБА_11 , що підтверджено: свідоцтвом про народження ОСОБА_12 серії НОМЕР_9 , виданого 15.11.1970 року ОСОБА_13 -Лунгським райбюро ЗАЦС району Молдавської ССР; свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_12 серії НОМЕР_10 від 23.07.1991 року, з якого вбачається про зміну прізвища з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_14 »; свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_11 , виданого 01.08.1991 року відділом ЗАЦС м. Тирасполь Республіки Молдова; свідоцтвом про смерть ОСОБА_15 серії DC НОМЕР_12 , виданого 15.05.2009 року Відділом ЗАЦС м. Чадир- Лунга Республіки Молдова.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , що підтверджено будинковою книгою, копія якої наявна у матеріалах справи, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті батька ОСОБА_5 не прийняла, оскільки на момент смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, та протягом шести місяців не проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, заяву про прийняття спадщину у встановлений законом строк до нотаріуса не подавала, тому вважається такою, що не прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_13 , виданий 04.06.2007 року Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області, РНОКПП - НОМЕР_14 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_15 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 24.11.2001 року, РНОКПП - НОМЕР_16 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_17 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області від 21.10.2008 року, РНОКПП - НОМЕР_18 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_19 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 ) про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0677 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 26491666 від 08.09.2014 року та зареєстрованого реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 02.09.2014 року за реєстраційним номером №06, кадастровий номер :01:004:0246 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.08.2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус