УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 грудня 2019 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Мохов Є.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини до досягнення нею 16 років без згоди та супроводу батька,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2019 року до Волноваського районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини до досягнення нею 16 років без згоди та супроводу батька.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 20 травня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить надати дозвіл малолітньому ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 на виїзд за межі України до Туреччини, Греції, Кіпру, Болгарії, Єгипту, ОАЕ, Ізраїлю, Словаччини, Чехії, Польщі, Франції, Німеччини, Іспанії, Португалії, Російської Федерації, Білорусії, Естонської Республіки, Латвійської Республіки, Фінляндської Республіки та інших країн - членів Шенгенської Угоди та Європейського Союзу, США, Канади, Бразилії, Аргентини, інших країн Північної та Південної Америки, Китаю, Японії, Кореї та інших країн Азії у супроводі матері, ОСОБА_1 без дозволу батька дитини ОСОБА_2 з 01.04.2019 року до досягнення дитиною 16 річного віку.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п. 1 п.4 вказаних Правил виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням в ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 3 Конвенції Об`єднаних націй Про права дитини (ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, при розгляді судами такої категорії справ, суд має визначити відповідний часовий проміжок перебування дитини у відповідній державі, визначити надання одноразового дозволу на виїзд неповнолітнього без згоди та супроводу одного із батьків з визначенням його початку і закінчення, а не на неодноразові виїзди без визначення місця та проміжку часу, дослідити докази необхідності виїзду дитини та обґрунтування терміну виїзду. (Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.07.2010 року).

З аналізу вищевказаних положень випливає, що даною нормою передбачена можливість ухвалення судом рішення про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з зазначенням місця та конкретного часового проміжку перебування в ньому.

Верховний Суд України в постанові №235/139/16-ц зробив такий висновок, що надання на майбутнє дозволу на постійні виїзди за межі України дитини без згоди батька фактично позбавляє його можливості спілкуватися з останньою.

Також слід зауважити, що Верховний Суд України в постанові від 12 квітня 2017 року у справі № 6-15цс17 дійшов висновку про те, що тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим з батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання. Виходячи з положень зазначених норм матеріального права дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення.

Встановлено, що в своїх позовних вимогах позивач не обґрунтувала терміну та місця виїзду, а просить надати дозвіл у великий перелік країн та у будь-який час до досягнення дитиною 16 річного віку.

За таких обставин позовні вимоги підлягають уточненню, оскільки позивачем не зазначено конкретний період виїзду/в`їзду за кордон та країну.

Відповідно до цілей Гаазької конвенції, суть якої полягає у тому, що один із батьків не має права одноосібно приймати рішення про зміну місця проживання дитини або переміщення дитини на необмежений час у інше місце, зокрема, вивозити її в іншу державу або не повертати дитину до держави її постійного місця проживання.

Окрім того, позивачем в позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують ту обставину, що відповідач в добровільному порядку не надає дозволу на виїзд дитини за кордон, оскільки позивачем долучено до матеріалів справи заяву відповідача ОСОБА_2 посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лашиною Н.Г. про надання ним згоди на виїзд дитини.

За вимогами СК України та Закону України «Про охорону дитинства» питання про тимчасові виїзди та в`їзди неповнолітньої дитини без дозволу батька повинно бути розглянуто по-перше органом опіки та піклування, а у разі його не вирішення або невиконання цього рішення одним з батьків дитини, у судовому порядку.

Всупереч цьому, до матеріалів позовної заяви також не додано висновок органу опіки та піклування з приводу можливості та доцільності виїзду/в`їзду неповнолітньої дитини без дозволу батька, на підтвердження того, що такий виїзд відповідає її інтересам.

Оскільки спір між батьками про тимчасові виїзди та в`їзди неповнолітньої дитини без дозволу батька належить до категорії спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання (перебування) дитини, то відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування у розгляді цих справ є обов`язковою. На підставі ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування має надати письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних від батьків дитини, з приводу обґрунтування як доцільності виїзду, так і заперечень другого з батьків.

Позивачем не надано висновку щодо вирішення спору.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно вжити заходів щодо усунення вищезазначених недоліків.

У відповідності до частини 11 статті 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до вимог ч. 12, 13 ст. 187ЦПК України суд роз`яснює, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 187, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації м. Волноваха Волноваського району Донецької області про надання дозволу на виїзд дитини до непідконтрольної території України та за межі України без згоди батька - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення зазначених у даній ухвалі недоліків - 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали і попередити, що у випадку не виконання ухвали судді, позовну заяву буде залишена без розгляду.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.І.Мохов