Провадження №22-ц/812/1420/19
П О С Т А Н О В А

Іменем Ук раїни

20 серпня 2019 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання : Цуркан І.І.

за участі боржника ОСОБА_1 , її представника - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №490/13085/13 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на ухвалу, яку постановив Центральний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Черенкової Наталії Петрівни у приміщенні цього суду 24 травня 2018 року, за заявою про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документу,

в с т а н о в и л а :

У травні 2018 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк), звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку його пред`явлення до виконання у справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву мотивовано тим, що 06 травня 2014 р. Центральний районний суд м. Миколаєва видав виконавчий документ № 490/13085/13-ц у справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При підготовці виконавчого документу для направлення до органів Державної виконавчої служби виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату.

Посилаючись на викладене, заявник просив суд видати дублікат виконавчого документу №490/13085/13-ц від 06 травня 2014 р.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2018 р. вищевказану заяву повернуто Банку.

Ухвала суду мотивована тим, що заява підписана представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Філімоненко І.М., який діє на підставі довіреності від 27 листопада 2017 р., виданої виконуючою обов`язки Голови Правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Пахачук Г.Д. , яка діє на підставі Статуту.

Проте із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що особами, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи або фізичної особи-підприємця є керівник Крумханзл Петр та Ярмоленко В.В .

Суд вважав, що наведені обставини є підставою згідно із п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України для повернення заяви.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Банк подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, передати справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що помилковим є висновок суду про те, що заява від імені Банку підписана неуповноваженою особою Філімоненко І.М. , оскільки видана на його ім`я довіреність у встановленому законом порядку не скасована, а зміна керівника не припиняє дію довіреності.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 02 липня 2018 р. апеляційна скарга була повернута особі, яка її подала.

Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 р. ухвала суду апеляційної інстанції скасована та справу передано до апеляційного суду для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення боржника ОСОБА_1 , її представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

У ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, в тому числі, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в силу положень ст. 379 ЦПК України є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2014 р. було задоволено позов Банку та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 4 028,84 грн.

06 травня 2014 р. суд першої інстанції видав виконавчий документ №490/13085/13-ц за вказаним рішенням.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 травня 2016 р. задоволено заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про видачу дублікату виконавчого листа.

24 травня 2018 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повторно звернувся із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Повертаючи заяву, суд вважав, що для цього є передбачені п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України підстави.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 58 ЦПК України).

Таким чином, юридична особа має право брати участь у справі на підставах самопредставництва або через представника.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно вимог ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Статтею 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.

Підстави припинення представництва за довіреністю визначені ст. 248 ЦК України, згідно якої представництво за довіреністю припиняється у разі: 1) закінчення строку довіреності; 2) скасування довіреності особою, яка її видала; 3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; 4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність; 5) припинення юридичної особи, якій видана довіреність; 6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності ; 7) смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Відповідно положень ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про видачу дублікату підписана представником Філімоненком І.М. , на підтвердження повноважень якого надано довіреність № 9981-К-О від 27 листопада 2017 р., яка підписана виконуючим обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» Пахачук Г.Д. (а.с. 52).

За такого позивачем виконані вимоги ч. 7 ст. 177 ЦПК України, надана довіреність, що підтверджує повноваження представника позивача, який підписав позовну заяву, в довіреності зазначено посада особи, що видала довіреність, а тому суд помилково вважав, що наявні передбачені п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України підстави для повернення позовної заяви позивачеві. Також суд, посилаючись на те, що згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань особами, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи або фізичної особи-підприємця є керівник Крумханзл Петр та Ярмоленко В .В. , не звернув увагу, що ця виписка датована 12 лютого 2018 р., тоді як довіреність на Філімоненко І.М. видана 27 листопада 2017 р.

Ураховуючи те, що довіреність Філімоненком І.М. є чинною, в установленому законом порядку не скасована, підстави вважати, що заява подана особою, яка не мала права її підписувати, відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке призвело до обмеження права ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на доступ до суду, висновок про відсутність у заявника права на звернення до суду не відповідає вимогам закону, є передчасним, а тому ухвала в силу п. 4 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з переданням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом судове рішення не змінювалось та не ухвалювалось нове, відсутні передбачені ст. 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2018 року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

_____________________________________________

Повний текст постанови складено 21 серпня 2019 року