ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/1063/17Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 22-ц/817/713/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач З. Є.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - позивача ОСОБА_1 адвоката Чорба С.Л.

адвоката Рокетської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк на рішення Шумського районного суду від 16 квітня 2019 року (головуючий суддя Ковтунович О.В., повний текст рішення складено 16 квітня 2019 року) у цивільній справі № 609/1063/17 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») про стягнення грошей за договорами вкладу.

Позовна заява мотивована тим, що 04.09.2013 року між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено два договори банківського вкладу: заява №SAMDN8944 за формою вкладів «Стандарт на 12 місяців», на суму вкладу 1000 євро із відсотковою ставкою 7% річних, із строком вкладу 366 днів до 04.09.2014 року; заява №SAMDN7842, на суму вкладу 7000 доларів США, із відсотковою ставкою 8% річних, із строком вкладу 366 днів до 04.09.2014 року.

Посилаючись на те, що відповідач на його вимоги вклад не повертає позивач просив стягнути суму вкладів та відсотки.

Рішенням Шумського районного суду від 16 квітня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто із АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд 1 Д, адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ), суми вкладів та відсотки за ними, а саме:

- за вкладом згідно заяви №SAMDN8944 суму 1200 Євро (що еквівалентно - 35952,00 грн.).

- за вкладом згідно заяви №SAMDN7842 суму 7980 доларів США (що еквівалентно - 217343,00 грн.).

Стягнуто із АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд 1 Д, адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) в дохід держави судовий збір в сумі- 2 532 грн. 95 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до Протоколу засідання Правління ПАТ КБ ПРИВАТБАНК від 15.05.2014р № 18 було прийнято рішення про припинення діяльності усіх відокремлених підрозділів Кримської філія ПАТ КБ ПРИВАТБАНК на території АР Крим. Відповідно до Положення про філію «Кримське регіональне управління ПАТ КБ ПРИВАТБАНК», затвердженого Протоколом Рішення Правління ПАТ КБ ПРИВАТБАНК від 15.12.2011р. № 50 ? Кримська філія ПАТ КБ ПРИВАТБАНК самостійно вела облік здійснюваних банківських та інших операцій, самостійно складала та подавала звітність, передбачену чинним законодавством, відповідним державним органам, забезпечувала збереження документів. Відокремлений підрозділ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації АРК та міста Севастополя саме після ухвалення рішення про це Правлінням Банку. Факт наявності у вкладника оригіналів договорів та квитанцій доводить лише факт укладання таких договорів, та не є належним доказом не виконання Банком умов договорів щодо повернення коштів за вкладами після закінчення строку їх дії.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що відмовляючись повернути кошти, які знаходяться на банківському рахунку та належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Рокетська С.В. апеляційну скаргу підтримала, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечили відносно апеляційної скарги та пояснили, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 04.09.2013 року ОСОБА_1 підписав із ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заяву №SAMDN8944 за формою вкладів «Стандарт на 12 місяців», на суму вкладу 1000 євро із відсотковою ставкою 7% річних, із строком вкладу 366 днів до 04.09.2014 року та заяву №SAMDN7842, на суму вкладу 7000 доларів США, із відсотковою ставкою 8% річних, із строком вкладу 366 днів до 04.09.2014 року.

Відповідно до п. 2, 3 Заяв, проценти по вкладу виплачуються на рахунок для зарахування процентів по вкладу по закінченні кожного місяця. Якщо по закінченню строку вкладу вкладник не заявить банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один рік. Строк вкладу продовжується неоднократно.

Згідно п.4. Заяв, проценти під час нового строку вкладу нараховуються на суму вкладу.

Як вбачається із п. п. 5. 6 Заяв, у вкладника та банку є право дострокового розірвання договору, повідомивши про це банк за два дні до дати розірвання договору. За неповний строк вкладу проценти виплачуються по зниженій ставці.

Із п.7 вищевказаних Заяв слідує, що повернення вкладу гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі, визначеному законодавством України на дату недоступності вкладу. Перед підписанням договору про відкриття рахунку вкладник ознайомлюється із розміром гарантованої суми, що повертається по вкладам у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Встановлено, що згідно довідки №23640159 від 10.06.2014 року, виданої начальником департаменту по координації роботи з клієнтами Кримського регіонального управління ПАО КБ Приватбанк ОСОБА_3 , на рахунках гр. ОСОБА_4 , зокрема за типом рахунку «Стандарт 12 місяців», наявні грошові кошти в сумі 1041,36 Євро та 8095,29 дол. США.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою повернення йому його грошових вкладів та відсотків, однак отримував відмови.

Як вбачається із розрахунків по вкладах позивача ОСОБА_1 , відповідач не повернув позивачу ОСОБА_1 суму вкладу за заявою №SAMDN8944, у розмірі 34154,00 грн., а також суму вкладу за заявою №SAMDN7842, у розмірі 240808,40 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є відповідальним перед позивачем за невиконання ним умов договору банківського вкладу, відповідно ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов`язків по укладених і дійсних договорах.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ст. 633 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 2. 1. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516(далі - Положення), грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Пунктом 2.9 Положення передбачено, що укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу (депозиту) може здійснюватися відокремленим підрозділом банку - юридичної особи за наявності належним чином оформленої уповноваженим особам довіреності на підписання документів.

Відповідно до п. 2.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного Банку України від 30 грудня 1998 року № 566, будь-яка система обліку повинна забезпечити хронологічне та систематичне відображення всіх операцій банку в регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів.

Таким чином, відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку.

Пунктом 3.3 Глави 3 Положення № 516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених норм права суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про порушення відповідачем прав позивача не повернення грошей за двома договорами вкладу, а тому правильно задовольнив позовні вимоги.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи в апеляційній скарзі про те, що позивачем не доведено факту як укладення договорів вкладу так і неотримання їх позивачем, оскільки вони повністю спростовуються наявними у справі доказами, а саме заявами на оформлення вкладів та довідкою банку № 23640159 від 10.06.2014 року (а.с. 10-12).

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом першої інстанції відповідно до згаданої норми права дана належна правова оцінка наявним доказам у справі, які підтверджують як факт укладення договорів так і не виконання їх відповідачем.

Окрім цього, доводи апеляційної скарги є голослівними, вони не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк залишити без задоволення.

Рішення Шумського районного суду від 16 квітня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 серпня 2019 року.

Головуючий -

Судді -