Ухвала

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа №452/257/18

провадження № 61-13277 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 липня

2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 червня

2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, отриманих як аванс,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області

від 03 липня 2018 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 03 червня 2019 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 204 584 грн грошових коштів, отриманих як аванс, та 500 грн витрат на професійну допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 2 045,94 грн судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 відмовлено, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Верховного Суду

із касаційною скаргою на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 червня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо

є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, Верховним Судом постановлено ухвалу від 22 липня 2019 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 липня

2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 червня

2019 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті

6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху

у судовому процесі.

Відповідно до матеріалів касаційного провадження, ОСОБА_1 скористалася передбаченим законом правом на касаційне оскарження судового рішення у цій справі та є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження, після чого повторно подає касаційну скаргу

на те ж судове рішення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, отриманих як аванс, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова