РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 243/1666/19

15 серпня 2019 року року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді Саржевської І.В.,

при секретарі Олійник С.М.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Горелик Є.Б. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

На обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_4 .. За життя вона склала заповіт від 18.09.2012 року, згідно з яким заповідала ОСОБА_3 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із покладанням на спадкоємця зобов`язання надати право довічного користування цією квартирою ОСОБА_2 ..

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 16.11.2018 року за ОСОБА_3 визнано право власності на спадкове майно, котре залишилось після смерті ОСОБА_4 і складається з 31/50 часток трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 31.01.2019 року було відмовлено у постановленні додаткового рішення у справі № 236/1879/16-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно; додатково судом роз`яснено, що ОСОБА_2 має право звернутись до суду із позовом про визнання права власності на належне йому спадкове майно.

Представник позивача посилається на норми ст. 1241 ЦК України і зазначає, що ОСОБА_2 як непрацездатна особа має право на обов`язкову частку у спадщині, котра залишилась після його дружини. Згідно з наведеним представником позивача розрахунком сума залишку обов`язкової частки ОСОБА_2 у спадковому майні у грошовому вираженні складає 98731,51 грн., що в процентному відношенні становить 38% спірної квартири або 19/50 її часток.

Представник позивача просить суд захистити невизнане майнове право ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на 19/50 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 11.07.2019 року було призначено підготовче судове засідання у справі на 15.08.2019 року о 09 год. 00 хв..

Позивач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце здійснення підготовчого судового засідання, однак для участі в засіданні не прибув, надав письмову заяву, в якій просив проводити засідання без його участі, за участі представника позивача ОСОБА_1 ..

Представник позивача ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не прибув, надав заяву в якій наполягав на позовних вимогах ОСОБА_2 , просив їх задовольнити та справу розглянути у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, для участі в засіданні не прибула, однак надала заяву від 15.08.2019 року, в якій визнала позовні вимоги ОСОБА_2 , просила суд задовольнити позов, не заперечувала проти ухвалення такого рішення на стадії підготовчого провадження.

Відповідачем не було заявлено зустрічного позову.

Сторони не укладали мирової угоди, не вбачали підстав для передачі справи на розгляд третейського суду чи звернення до суду для проведення врегулювання спору за участю судді.

Відводів складу суду, який розглядає справу, сторонами заявлено не було.

Сторонами не було заявлено клопотань щодо необхідності вступу у справу інших осіб, про витребування додаткових доказів,щодо призначення експертизи, виклику у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста, щодо направлення судових доручень.

Сторонами не було заявлено клопотань щодо необхідності здійснення будь-яких інших дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Адвокат Горелик Є.Б. вважав за можливе ухвалити рішення по суті спору за результатами підготовчого провадження з огляду на те, що відповідач фактично визнала вимоги позивача.

Вислухавши думку представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ст. 48 ЦПК України). Сторони користуються рівними процесуальними правами, в тому числі відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч.1 ст. 58 ЦПК України).

Представником у суді може бути, зокрема, адвокат (ч.1 ст. 60 ЦПК України). Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"(ч.4 ст. 62 ЦПК України).

Відповідно до ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Представником позивача ОСОБА_2 в судовому процесі є адвокат Горелик Є.Б.(а.с.39-42); обмежень повноважень представника на вчинення певних процесуальних дій не встановлено.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-8). 11.11.1997 року позивач уклав шлюбі із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , видане 11.11.1997 року Краснолиманським відділом РАГС, а.с.9).

Дружина позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красний Лиман Донецької області (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина на належне ОСОБА_4 майно.

За життя ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 09.03.1994 року Приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці, та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.03.1995 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Ревіною І.М., зареєстр. за № 1-392, належало право власності на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-14).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склала заповіт від 18.09.2012 року, посвідчений державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М., зареєстр. за № 2942, згідно з яким спадкодавець заповідала ОСОБА_3 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із покладанням на спадкоємця зобов`язання надати право довічного користування цією квартирою ОСОБА_2 (а.с.11).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 16.11.2018 року у справі № 236/1879/16-ц за ОСОБА_3 визнано право власності на спадкове майно, котре залишилось після смерті ОСОБА_4 і складається з 31/50 часток трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28-35).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.08.2019 року № 177476587, сформованою на запит суду при розгляді цивільної справи № 236/1666/19, на теперішній час актуальною є інформація про право приватної власності відповідача ОСОБА_3 на спірну квартиру, розмір частки відповідача 31/50.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 31.01.2019 року було відмовлено у постановленні додаткового рішення у справі № 236/1879/16-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно; додатково судом роз`яснено, що ОСОБА_2 має право звернутись до суду із позовом про визнання права власності на належне йому спадкове майно (а.с.36-38).

Відповідно до ст. 451 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК України).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст. 321 ЦК України).

Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати (ч.2 ст. 325 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Ст.1216 ЦК України наголошує, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст.ст.269-270,1219 ЦК України право власності померлої ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна не є таким, що нерозривно пов`язане з особою, а отже, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.

Позивач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_4 з 11.11.1997 року і до дня її смерті (до ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а відтак є вдівцем спадкодавця. Позивач на момент смерті своєї дружини досяг віку 79 повних років.

Легальне визначення поняття «непрацездатні громадяни» наведене у ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зокрема, такими визнаються особи, які досягли встановленого ст.26 вказаного Закону пенсійного віку (за загальним правилом, для чоловіків це вік 60 років), або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Отже, ОСОБА_2 є непрацездатним вдівцем після смерті ОСОБА_4 і має право на обов`язкову частку у спадщині.

Згідно з висновком № 310/1009 за результатами судової будівельно-технічної експертизи, складеним 20.06.2017 року на підставі ухвали суду фахівцями Донецького НДІ судових експертиз МЮУ, вартість квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , становить 259653,00 грн. (а.с.15-27).

Суд погоджується із наведеним представником позивача розрахунком і зазначає, що ОСОБА_2 як непрацездатна особа має право на обов`язкову частку у спадщині, котра залишилась після його дружини; сума залишку обов`язкової частки ОСОБА_2 у спадковому майні у грошовому вираженні складає 98731,51 грн., що в процентному відношенні становить 38% спірної квартири або 19/50 її часток.

Підстав для зменшення обов`язкової частки у спадщині для позивача судом під час розгляду цієї справи не встановлено.

Визнання відповідачем ОСОБА_3 позову ОСОБА_2 не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. З огляду на визнання відповідачем позову, суд вбачає наявність законних підстав для визнання за позивачем прав власності на частину спадкового майна, ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому належним способом захисту невизнаних майнових прав суд вважає визнання за ОСОБА_2 права власності на 19/50 часток квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3, 11, 16, 25, 316, 321, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1241 ЦК України, ст. 3, 10, 12, 13, 200, 206, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лиман (колишня АДРЕСА_3 , та складається з 19/50 частки трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХІІІ "Перехідні Положення" ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 21.08.2019

Суддя -