ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8658/15-ц

Головуючий у першій інстанції Мороз К. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1413/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

за участю секретарів судового засідання: Шапко В.М., Бивалькевич Т.В.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»;

відповідач: ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_2 ;

треті особи: Друга чернігівська державна нотаріальна контора, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Кардіф»,

особа, яка подала скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»;

оскаржується рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

прізвище судді: Мороз К.В.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення: 21 грудня 2015 року,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ПАТ "УкрСиббанк" звернулось з позовом, в якому після неодноразових уточнень, просило стягнути з ОСОБА_1 , як спадкоємця прав та обов`язків ОСОБА_3 , які належали останньому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах вартості отриманого у спадщину майна заборгованість спадкодавця за договором про надання споживчого кредиту у сумі 46919 грн. 33 коп.

Позов обґрунтовувало тим, що 04.02.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 64100 грн. 00 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

27 листопада 2009 року банк направляв на адресу Другої Чернігівської державної нотаріальної контори претензію № 135-25-01/990 від 25.11.2009 року до спадкоємців боржника. Друга чернігівська державна нотаріальна контора надала відповідь за № 1926/02-14 від 30.11.2009 року, відповідно до якої станом на 30.11.2009 року до нотаріальної контори надійшла одна заява про прийняття спадщини від малолітнього сина спадкодавця ОСОБА_1 , від імені якого діяла його мати ОСОБА_2 . Станом на 27.08.2015 року заборгованість спадкодавця за кредитним договором та відсоткам у сумі 46919,33 грн. залишається непогашеною, що й стало підставою для звернення позивача з даним позовом.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ «УкрСиббанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду про пропущення банком строку для пред`явлення вимог до спадкоємця боржника є помилковим, оскільки вимога була пред`явлена через Другу Чернігівську державну нотаріальну контору 27 листопада 2009 року, що відповідає положенням частини 2 статті 1281 Цивільного Кодексу України.

Позивач виконав вимоги статті 1281 ЦК України і вчасно пред`явив вимоги до спадкоємців боржника, шляхом подання претензії кредитора, надіславши її до нотаріальної контори в зазначений цією нормою шестимісячний строк.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 лютого 2016 року вказане судове рішення було залишено без зміни, втім, у подальшому ухвалу апеляційного суду було скасовано постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року, а справу передано на новий судовий розгляд до Чернігівського апеляційного суду.

17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір факторингу №46, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 04.02.2008 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

У зв`язку з наведеними обставинами, на стадії касаційного розгляду ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року клопотання ТОВ «Українська факторингова компанія» про залучення правонаступником позивача задоволено та залучено до участі у справі правонаступника позивача - ПАТ «УкрСиббанк» - ТОВ «Українська факторингова компанія».

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 04.02.2008 року, згідно якого банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 64100 грн. із визначенням строку повернення не пізніше 03.02.2015 року та сплатою за користування кредитом 14 % річних.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 125).

25 листопада 2009 року, у встановлений частиною 2 статті 1281 Цивільного Кодексу України строк, АКІБ "УкрСиббанк" направив на адресу Другої чернігівської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців боржника (а.с.131) та просив довести до відома спадкоємців ОСОБА_3 вимоги АКІБ "УкрСиббанк" про сплату боргу в розмірі 46919 грн. 33 коп., а також повідомити інформацію про спадкоємців, яким видано свідоцтво про право на спадщину.

Такі дії було здійснено кредитором протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, як передбачали правила ч.2 ст. 1281 ЦК України в редакції, чинній на час їх вчинення. Отже, за таких обставин, кредитор отримав право на пред`явлення позову у загальні строки позовної давності, обчислення яких проводиться з дня настання строку виконання зобов`язання.

Зважаючи на те, що кредитним договором, укладеним між банком та спадкодавцем було визначено строк виконання зобов`язання не пізніше 03.02.2015 року, а позивач у даній справ звернувся з вимогами майнового характеру до спадкоємця 31.08.2015 року (а.с.37, том 1), загальний строк позовної давності, визначений ст..257 ЦК України, пропущено не було, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що протягом шести місяців позивач не пред`явив свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, що відповідно до ч.4 ст. 1281 ЦК України, позбавляє його права вимоги. Через такий помилковий висновок постановлене судом рішення не можна визнати законним.

15 лютого 2010 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із зазначеним свідоцтвом, спадщина, на яку воно видано, складається з 1/3 частини чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.127).

За змістом свідоцтва про право на спадщину вартість спадкового майна згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП "Чернігівське МБТІ" Чернігівської обласної ради, 23 грудня 2009 року за № 24893266 становила 1736 грн. 67 коп. ( а. с. 132 зворот).

Приписами статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості майна, отриманого спадщину.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів в порядку задоволення вимог кредитора спадкодавця, у відповідності з правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України (ст..60 ЦПК України в редакції 2004 року), доведення обставин щодо обсягу отриманого спадкового майна та його вартості покладено на спадкоємця, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.2010 року, вартість спадкового майна згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, 23.12.2009 року №24893266 становить 1 736 грн 67 коп. (а.с. 132 зворот том 1).

Під час апеляційного розгляду справи законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, участі в судовому розгляді не брала, однак її інтереси на підставі належно оформлених документів представляла адвокат Капара В.І.

Під час апеляційного розгляду, судом на обговорення було поставлене питання про можливість призначення експертизи для визначення реальної вартості спадкового майна, однак сторони у даній справі заявили про відмову від проведення експертизи. Зокрема, позивач у письмовому документі, надісланому на адресу суду повідомив про те, що питання вартості успадкованого майна за правилами ЦПК України має доводитись спадкоємцем.

Представник відповідача посилаючись на те, що відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна (ч.2 ст. 1282 ЦК України), яка у даній справі становить 1736 грн. 67 коп., також висловила заперечення відносно призначення експертизи.

Зважаючи на те, що за положеннями ч.7 ст. 81 ЦПК України суд за власною ініціативою не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, судом у відповідності з правилом ч.5 ст. 12 ЦПК України було запропоновано сприяння учасникам процесу у вирішенні питання щодо вартості успадкованого майна та роз`яснено наслідки невчинення дій з визначення фактичної вартості успадкованого майна на час розгляду справи, оскільки зазначена у свідоцтві про право на спадщину його вартість є інвентарною оцінкою, яка не відображає реальної вартості успадкованого майна.

Враховуючи те, що обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язанням спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна, апеляційний суд доходить висновку про те, що наявність в матеріалах справи свідоцтва про право на спадщину за законом, з якого вбачається вартість спадкового майна у сумі 1 736 грн 67 коп., яка вочевидь не відповідає дійсній вартості успадкованого майна, та на момент розгляду справи його реальну вартість встановити неможливо без участі сторін.

Положеннями ст.. 109 ЦПК України передбачено, що наслідком ухилення від участі в експертизі, якщо без волі сторони її провести неможливо, виходячи з того яке значення має проведення експертизи для розгляду справи, є визнання судом факту для з`ясування якого експертиза мала бути призначена.

Зважаючи на те, що зазначені наслідки було роз`яснено представникові відповідача, однак остання відмовилась від подання належних доказів про реальну вартість успадкованого майна, апеляційний суд доходить висновку про те, що сума заборгованості спадкоємця в розмірі 46 919 грн 33 коп знаходиться в межах реальної вартості успадкованого майна, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності з положеннями ст.. 1282 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» з відповідача підлягає стягненню у повернення витрат, понесених на сплату судового збору при зверненні позивача до суду першої інстанції в сумі 469,19 грн, до суду апеляційної інстанції в сумі 516,11 грн, та до суду касаційної інстанції в сумі 563 грн 03 коп.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2015 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), як спадкоємця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» ( місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 40235074), в межах вартості отриманого у спадщину майна заборгованість в сумі 46 919 (сорок шість тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 40235074) витрати, понесені на сплату судового збору в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, в сумі 1548 ( одна тисяча п`ятсот сорок вісім ) грн 33 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Голова судового засідання: Судді: