Справа №: 486/6/17 Провадження № 4-с/486/9/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Франчук О.Д.

при секретарі - Деменко К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова Артема Дмитровича у частині стягнення з неї інфляційних витрат у розмірі 103 150 грн. незаконними та зобов`язання звернути стягнення на заробітну плату боржника,

без участі учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова А.Д., в якій просила визнати його дії у частині стягнення з неї інфляційних витрат у розмірі 103 150 грн. незаконними. Крім того, просила зобов`язати державного виконавця звернути стягнення на заробітну плату боржника

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №58278982 за яким описане та арештованеїї майно, а саме двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 01.08.2017 року з неї стягнено суму у розмірі 765 235 грн. 03 коп., яка складається з 648 396 грн - борг, 103 150,39 грн. інфляційні витрати та 13688, 64 грн три проценти річних. Постановою Верховного суду рішення апеляційного суду змінено у частині стягнення з неї інфляційних витрат у розмірі 103 150, 39 грн. Таким чином загальна сума боргу, яка підлягає стягненню є 648 396 грн. та 13688,64 грн. Приватний виконавець, ігноруючи постанову Верховного суду, до цього часу продовжує стягувати всю суму у повному обсязі.

Крім того, нею було подано державному виконавцю заяву про стягнення суми боргу з її заробітної плати, але виконавець проігнорував її звернення.

Вважає дії приватного виконавця, а саме безпідставне та незаконне стягнення з неї інфляційних витрат, які були скасовані Верховним судом та не звернення стягнення на заробітну плату боржника, незаконними та такими, що порушують її права.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання заявлених вимог у повному обсязі.

Суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу Миколаївського округу Баришніков А.Д. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, надав відзив на скаргу, згідно якого заперечує проти задоволення вимог скаржника, вважає, що діяв у межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 01.08.2017 року рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.06.2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики скасоване у частині стягнення суми боргу, та ухвалено нове рішення, яким з ОСОБА_1 стягнено на користь ОСОБА_2 765 235,03 грн. заборгованості за договором позики та судовий збір у розмірі 64221,80 коп.

Постановою Верховного суду від 24 жовтня 2018 року рішення апеляційного суду Миколаївської області від 01.08.2017 року у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 індексу інфляцій за договором позики скасувано. У задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 індексу інфляцій у розмірі 103150, 39 грн. відмовлено.

04.02.2019 року ОСОБА_2 звернулася до приватного виконавця Баришнікова А.А. з заявою про примусове виконання рішення, та надала на виконання виконавчий лист виданий Южноукраїнським міським судом від 27.12.2018 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова А.Д. від 04.02.2019 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №486/6/17, виданим на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики в сумі 765235,03 грн. та судового збору у розмірі 6421,80 грн та 6890,00 грн.

ОСОБА_1 листом від 26.02.2019 року на адресу приватного виконавця Баришнікова А.Д. надано інформацію та запропоновано звернути стягнення на 25 % заробітної плати. (а.с.13)

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.07.2019 року визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова А.Д. з прийняття звіту №71/03-19 про незалежну оцінку квартири АДРЕСА_1 незаконними.

Скаржниця ОСОБА_1 , згідно з довідкою №3 від 26.02.2019 року виданою ПП Приходько, працює менеджером у роздрібній торгівлі непродовольчими товарами з 01.11.2018 року по теперішній час.

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова А.Д. від 06.06.2019 року постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ПП ОСОБА_3 .

Зазначена постанова 06.06.2019 року направлялася на адресу скаржниці та приватному підприємцю Приходько ОСОБА_4 .М.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ст.447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 74. Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно п. «а» ч. 1ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальних строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Причину пропуску ОСОБА_1 строку подання скарги на дії державного виконавця суд вважає поважною, що є підставою поновлення пропущеного строку подання даної скарги.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 26. Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як встановлено судом з ОСОБА_1 рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 01.08.2017 року було стягнено 765 235, 03 грн. заборгованості за договором позики. Дане рішення в частині стягнення індексу інфляцій у розмірі 103150, 39 грн. скасоване постановою Верховного суду від 24.10.2019 року.

Проте, приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївського округу Баришніковим А.Д. проводиться стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 765 235,03 грн., що перевищує 103150, 39 грн. суму стягнень встановлених судом, та що порушує права скаржника.

Велика Палата Верховного суду у постанові №520/5696/14-ц від 16 січня 2018 року зазначила, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб та здійснювати заходи, необхідні для своєчасного виконання рішення в порядку та спосіб, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з викладеним, суд вважає вимоги скаржника про визнання незаконними дій приватного виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова А.Д., у частині стягнення з неї інфляційних витрат у розмірі 103 150 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Що ж до вимоги скаржника про зобов`язання приватного виконавця звернути стягнення на заробітну плату боржника, то суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Частиною другою даної статті передбачено, що за іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

З матеріалів направлених на адресу суду приватним виконавцем Баришніковим А.Д., встановлено, що ним 06.06.2019 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 . Крім того, дану постанову було направлено на адресу приватного підприємця ОСОБА_3 , у якого працює скаржник та у якого отримує доходи. У зв`язку з чис суд вважає, що у даній частині заявлених вимог скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 76-81, 260, 353, 447, 448, 450, 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 , про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова Артема Дмитровича у частині стягнення з неї інфляційних витрат у розмірі 103 150 грн. незаконними та зобов`язання звернути стягнення на заробітну плату боржника задовольнити частково.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова Артема Дмитровича у частині стягнення з неї інфляційних витрат у розмірі 103 150 грн. незаконними.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова Артема Дмитровича усунути порушення прав ОСОБА_1 у частині стягнення з неї інфляційних витрат у розмірі 103 150 грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. Д. Франчук