Справа № 703/1650/19
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі
головуючого судді Кирилюк Н.А.
з секретарем Римським Д.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 703/1650/19
представника позивача ОСОБА_1
про стягнення безпідставно набутих грошових коштів
ФГ «Юрія-2006» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 квітня 2016 року позивач на виконання договору зворотної фінансової допомоги № 15/4/1 від 15 квітня 2016 року перерахував ОСОБА_2 200000 грн.
Позивач стверджує, що сторонами в подальшому не було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, на виконання якого було перераховано кошти, відповідно договір є неукладеним.
Ухвалою від 15 травня 2019 року суд застосував заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження належної відповідачу 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник позивача підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Предметом спору у справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів на підставі ст.1212 ЦК України.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані іншими спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема речі, у тому числі гроші.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на безпосередній вимозі закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Звертаючись до суду з наведеним позовом позивач стверджує, що кошти було перераховано на виконання умов договору, який в подальшому укладено не було. На підтвердження викладених обставин ним надано лише єдиний доказ, а саме платіжне доручення № 266 від 16 квітня 2016 року.
Суд, дослідивши наданий доказ встановив, що дійсно 16 квітня 2016 року ФГ «Юрія-2006» перерахувало ОСОБА_3 200000 грн. Підставою платежу зазначено договір зворотної фінансової допомоги від 15 квітня 2016 року № 15/4/1.
В позовній заяві позивач стверджує, що в подальшому договір між ФГ «Юрія-2006» та ОСОБА_3 укладено не було. Аналогічні пояснення були надані представником позивача під час судового розгляду. Саме відсутність укладеного договору стала підставою для звернення до суду з позовом в порядку ст. 1212 ЦК України.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 5 наведеної статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд зазначає, що у відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги учасників справи, є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів та показання свідків.
Такими чином, пояснення сторін у справі не є доказом в розумінні ст. 76 ЦПК України.
В той же час, платіжне доручення про перерахування коштів містить посилання не тільки на загальні підстави для здійснення операції по перерахуванню коштів, а в ньому містяться конкретні реквізити договору, а саме його назва, номер та дата укладення, яка передувала здійсненню перерахунку.
Відповідно до статті 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно із статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами статті 525 ЦК одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 629 ЦК встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,стаття 1212 ЦК може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі, або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов.
Оскільки спірні кошти сплачено позивачем на виконання договору, відповідно, такі кошти набуто відповідачем за наявності правової підстави, а тому їх не може бути витребувано згідно з положеннями статті 1212 ЦК України як безпідставно набуте майно. Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень статті 1212 ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі №6-88цс13, від 02.09.2014 у справі №910/1620/13, від 14.10.2014 у справі №922/1136/13 та від 25.02.2015 у справі №910/1913/14, від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15, від яких не відступила Велика Палата Верховного Суду, а також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року по справі № 910/9072/17.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов в цій частині є недоведеним, а тому не підлягає до задоволення.
Оскільки вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3% річних є похідними від вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів, ці вимоги також не підлягають до задоволення.
Згідно з ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Правові підстави для відшкодування судових витрат, визначені ст. 141 ЦПК України, відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд,-
Скасувати захід забезпечення позову, здійснений відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2019 року у виді заборони відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Рішення набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 серпня 2019 року.

Головуючий: Н. А. Кирилюк