Ухвала

15 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 308/12159/16-ц

провадження № 61-5521св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Закарпатська обласна фітосанітарна лабораторія» про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою державної установи «Закарпатська обласна фітосанітарна лабораторія» на постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просив поновити строки подання позову у випадку, якщо суд визнає, що порушені строки її подачі; визнати наказ від 02 березня 2016 року № 11-ОС, яким затверджувалися зміни в структурі державної установи та відповідно скорочувалися деякі посади, незаконним і протиправним та скасувати його; визнати звільнення ОСОБА_1 незаконним; скасувати наказ на звільнення ОСОБА_1 від 27 травня 2016 року № 27-ОС як незаконний і протиправний; поновити ОСОБА_1 на посаді завідуючого загальним відділом державної установи «Закарпатська обласна фітосанітарна лабораторія» (далі - ДУ «Закарпатська обласна фітосанітарна лабораторія»); стягнути з ДУ «Закарпатська обласна фітосанітарна лабораторія» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за пропуском строків звернення до суду для вирішення трудового спору.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2018 року в частині відмови в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку звернення до суду для вирішення трудового спору скасовано. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду для вирішення трудового спору як пропущений із поважних причин.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним і скасовано наказ ДУ «Закарпатська обласна фітосанітарна лабораторія» від 27 травня 2016 року № 27-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 з роботи». Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідуючого загальним відділом ДУ «Закарпатська обласна фітосанітарна лабораторія». Стягнено з ДУ «Закарпатська обласна фітосанітарна лабораторія» на користь ОСОБА_1 87 180,00 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду, ДУ «Закарпатська обласна фітосанітарна лабораторія», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Пророка В. В. від 13 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 червня 2019 року у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Пророка В. В. справу № 308/12159/16-ц призначено судді-доповідачеві.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Закарпатська обласна фітосанітарна лабораторія» про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян