Номер провадження: 22-ц/813/3759/19
Номер справи місцевого суду: 511/1549/17
Головуючий у першій інстанції Теренчук Ж. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретарів судового засідання: Віцько А.І., Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, Одеської філії Державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень", Державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень", Одеської міської ради, треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності будинку, визнання права власності на частину колгоспного двору, про визнання недійсним договору дарування будинку, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на частину будинку, визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора щодо реєстрації будинку, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 грудня 2018 року провадження по цивільній справі щодо вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності будинку, визнання права власності на частину колгоспного двору, визнання недійсним договору дарування будинку, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на частину будинку, визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора щодо реєстрації будинку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину в частині позовних вимог щодо визнання договору дарування будинку, укладеного між ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , складеного 31 січня 1993 року та посвідченого 31 січня 1994 року секретарем Виноградарської сільської ради Роздільнянського району за №22, з підстав порушення вимог ст.22,23 КпШС України при укладенні договору та відсутності предмета договору дарування - закрито у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду з приводу спору між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 грудня 2018 року в частині закриття скасувати та ухвалити рішення, яким її позовні вимоги в цій частині задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі відповідає.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання недійсним договору дарування будинку, укладеного між ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , складеного 31 січня 1993 року та посвідченого 31 січня 1994 року секретарем Виноградарської сільської ради Роздільнянського району за №22, з підстав порушення вимог ст.22,23 КпШС України при укладенні договору та відсутності предмета договору дарування на підставі п. 3 ч.1 ст. 255, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені підстави - порушення вимог ст.23 КпШСУ при укладенні договору та відсутності предмета дарування аналогічні тим, які розглядалися по цивільній справі номер провадження 22-ц/785/16 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання недійсним договору дарування будинку. Тобто позов ОСОБА_7 містить вимоги і підстави позову, по яким є таке, що набрало законної сили судове рішення.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам і заснований на вимогах ЦПК України.

Судом встановлено:

- в березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання договору дарування дійсним, визнання права власності на житловий будинок;

- також в березні 2015 року ОСОБА_7 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, про визнання права власності на 2/3 частини нерухомого майна, як на спадщину за заповітом;

- дані справи об`єднані в одне провадження та розглядались в Роздільнянському районному суді Одеської області, номер провадження 22-ц/785/16;

- пред"являючи позов ОСОБА_7 просила визнати недійсним договір дарування, житлового будинку, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 , який укладений 31 січня 1993 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , та посвідчений 31 січня 1994 року за реєстровим номером №22 секретарем виконавчого комітету Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області з тих підстав, що її мати та дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_10 своєї згоди на цей дар не давала, та житловий будинок, вказаний у самому договорі, на день укладення договору не існував;

- рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені частково (т. 1 а. с. 68);

- ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.01.2016 року, яку залишено в силі ухвалою ВССУ від 02.11.2016 року, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області скасовано, і ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні позову (т.1 а. с. 73, 79);

- заявлені позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо визнання правочину - договору дарування будинку недійсним з підстав порушення вимог ст.23 КпШСУ при укладенні договору та відсутності предмета дарування, є аналогічними тим, які розглядалися по цивільній справі номер провадження 22-ц/785/16 і по яким ухвалено судове рішення, яке вступило в законну силу.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 255 ЦПК, передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Встановивши вказані обставини, суд дійшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі в частині вимоги про визнання договору дарування від 31 січня 1993 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , посвідченого 31 січня 1994 року за реєстровим номером №22 секретарем виконавчого комітету Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заявленої ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області з тих підстав і обґрунтувань, що її мати та дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_10 своєї згоди на цей дар не давала, а сам житловий будинок по АДРЕСА_1 , вказаний у цьому договорі дарування, на день укладення договору не існував, оскільки з зазначених підстав та обґрунтувань по вимозі про визнання договору дарування будинку недійсним вже ухвалювалося та набрало законної сили судове рішення у цивільній справі 22-ц/785/16 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку від 31 січня 1993 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , посвідченого 31 січня 1994 року за реєстровим номером №22 секретарем виконавчого комітету Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заявленої ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області з тих підстав і обґрунтувань, що її мати та дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_10 своєї згоди на цей дар не давала, а сам житловий будинок по АДРЕСА_1 , вказаний у цьому договорі дарування, на день укладення договору не існував.

Доводи апеляційної скарги на ухвалу суду фактично дублюють доводи апеляційної скарги, поданої на рішення суду від 22.12.2018 року, ухвалене Роздільнянським районним судом Одеської області по суті заявлених вимог і зведені до не згоди з встановленими судом обставинами і прийнятим рішенням по суті заявлених вимог в цілому,що є предметом окремої апеляційної скарги на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.12.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при постановленні ухвали про закриття провадження в частині вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання недійсним договору дарування житлового будинку будинку по АДРЕСА_1 від 31 січня 1993 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , посвідченого 31 січня 1994 року за реєстровим номером №22 секретарем виконавчого комітету Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заявленої ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області з тих підстав і обґрунтувань, що її мати та дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_10 своєї згоди на цей дар не давала, а сам житловий будинок по АДРЕСА_1 , вказаний у цьому договорі дарування, на день укладення договору не існував, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 грудня 2018 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений: 27.12.2019 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова