Провадження № 2/337/2467/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Д.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ВАТ «Укрпошта» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2019 року ОСОБА_1 в черговий раз звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просила стягнути з ВАТ «Укрпошта» 1 619, 20 грн. за повну втрату рекомендованого міжнародного поштового відправлення з урахуванням вартості послуг поштового зв`язку за пересилання відправлення.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов наступного.

Однією з основних засад цивільного судочинства відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Водночас ч. 5 ст. 12 ЦПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Так, під час підготовки справи до розгляду суддею встановлено, що аналогічні позовні заяви ОСОБА_1 до ВАТ «Укрпошта» про відшкодування шкоди за втрату поштового відправлення вже неодноразово були повернуті Хортицьким районним судом м. Запоріжжя на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України, тобто через не усунення недоліків позовних заяв у строки, встановлені судом, а саме:

-ухвалою судді Бредуна Д.С. від 23.07.2019 у справі ЄУН 337/1830/19, провадження № 2/337/1490/2019;

-ухвалою судді Ширіної С.А. від 18.11.2019 у справі ЄУН 337/4764/19, провадження № 2/337/2423/2019.

Крім того, на момент розгляду даної заяви в провадженні судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя Бредуна Д.С. перебувають ще дві позовні заяви ОСОБА_1 до ВАТ «Укрпошта» про відшкодування шкоди ЄУН 337/4576/19 від 15.10.2019 та ЄУН 4885/19 від 05.11.2019.

Отже, ОСОБА_1 подає до суду заяви, які не мають обов`язкових, встановлених законом елементів позовних. При цьому, суд, зобов`язаний ст. 19 Конституції України діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, позбавлений можливості в позовному провадженні цивільного судочинства приймати до розгляду заяви, які не відповідають встановленим ст.175,177 ЦПК України вимогам. У зв`язку з цим судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя відповідними ухвалами неодноразово вказували ОСОБА_1 на невідповідність її заяв вимогам діючого цивільно-процесуального законодавства України, надаючи їй строк для усунення вказаних недоліків. Проте, ОСОБА_1 , не усуваючи недоліки вже поданих нею заяв, не цікавлячись рухом та результатами їх розгляду, продовжує подавати до суду такі ж самі наступні.

Так, лише одну з ухвал Хортицького районного суду м. Запоріжжя про залишення позовної заяви без руху у справі ЄУН 337/1830/19, провадження № 2/337/1490/2019 було направлено ОСОБА_1 за вказаною нею в заяві адресою чотири рази, оскільки адресат не отримувала її, через що остання поверталась на адресу суду. Ухвалу ж про повернення позовної заяви від 23.07.2019 було отримано ОСОБА_1 лише з третього разу 06.09.2019.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно п.п. 22-29 рішення Єропейського суду з прав людини у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України» (практика якого разом з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод згідно ст. 17 Закону України 3477IV застосовується судами України як джерело права) право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Водночас, нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно ч.3 ст.35 Європейської Конвенції з прав людини суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи може залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Зважаючи на викладене, багаторазове подання ОСОБА_1 до Хортицького районного суду м. Запоріжжя аналогічних позовних заяв на підставі п.2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України відповідає наведеному вище розумінню поняття «зловживання правом», у зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 44, п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Окрім того, главою дев`ятою Цивільного процесуального кодексу України визначені підстави і порядок застосування заходів процесуального примусу.

Так, відповідно до ч. 1ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно п. 2 ч. 1ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У зв`язку з цим з метою уникнення застосування відносно позивача ОСОБА_1 заходів процесуального примусу у вигляді штрафу вважаю за необхідне роз`яснити їй про неприпустимість подібного зловживання процесуальними правами в подальшому.

Керуючись ст.2, 12, 44, 143, 148, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ВАТ «Укрпошта» про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу, роз`яснивши, що в разі продовження вчинення нею дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, до неї можуть бути застосовані передбачені главою 9 ЦПК України заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі від 576,30 грн. до 5 763,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Бредун