печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 листопада 2019 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Новака Р.В.

при секретарі - Пітей О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 419588,78 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.11.2017 між сторонами було укладено попередній договір, відповідно до якого відповідач зобов`язалася укласти з позивачем договір купівлі-продажу 1/2 частки земельної ділянки та договір 1/2 частки житлового будинку. На виконання умов попереднього договору позивач сплатив аванс у розмірі 402921,60 грн., що еквівалентно 15000,00 доларів США. Відповідач не виконала покладених на неї попереднім договором зобов`язань, внаслідок чого укладення Основних договорів у строки, визначені Попереднім договором, виявилося неможливим з вини ОСОБА_2 . Сторони в тексті Попереднього договору домовилися, що у разі односторонньої відмови відповідача від укладення Основних договорів остання зобов`язується повернути позивачеві сплачену ним суму авансу. Окрім вказаної суми позивач просить стягнути інфляційні нарахування та три відсотки річних за весь час прострочення.

В судове засідання позивач не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява від представника позивача, у якій останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила.

Згідно ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач не подала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Судом встановлено, що 24.11.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Попередній договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Агарковою А.М. та зареєстровано в реєстрі за №1020.

Відповідно до п.1.1. Попереднього договору відповідач зобов`язався укласти із позивачем договір купівлі-продажу 1/2 частки земельної ділянки та договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку (надалі «Основні договори» або «Основний договір»), зазначеного у п.1.2. цього попереднього договору майна.

Згідно п.1.2. Попереднього договору Сторони встановили, що позивач за Основними договорами повинен набути у власність 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки з кадастровим номером :90:125:0023, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 61, та 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 три), реєстраційний номер нерухомого майна: 0.

Пунктом 1.5. Попереднього договору Сторони домовилися, що відповідач до моменту укладення Основних договорів зобов`язується належним чином виконувати свої зобов`язання, передбачені цим попереднім договором; належним чином оформити та отримати всі необхідні документи для укладення та виконання Основних договорів та відчуження Нерухомого майна на користь позивача, передбачені чинним законодавством України на момент укладення Основних договорів, в тому числі Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, довідку житлово-експлуатаційної організації з місця проживання про склад членів сім`ї та зареєстрованих особах; не погіршувати технічний стан Нерухомого майна, не демонтувати та не замінювати санітарно-технічне та інше обладнання та не вчиняти будь-яких інших дій, що можуть призвести до зниження споживчих якостей Нерухомого майна.

Відповідно до п.2.2. Попереднього договору сторони визначили, що на підставі цього попереднього договору, в рахунок сплати ціни продажу нерухомого майна, в день і до підписання цього договору позивач сплатив відповідачу аванс у розмірі 402921 (чотириста дві тисячі дев`ятсот двадцять одна) грн. 60 коп., що за курсом Національного банку України на день підписання даного Договору еквівалентна 15000,00 (п`ятнадцяти тисячам) доларів США.

Пунктом 3.2. Попереднього договору визначено, що відповідач зобов`язався укласти Основні договори з позивачем у строк та на істотних умовах, що визначені цим попереднім договором.

Відповідно до п.4.1. Попереднього договору у разі односторонньої відмови відповідача від укладення Основних договорів, відповідач зобов`язався повернути позивачу суму авансу у розмірі, що визначений в п.2.2 цього Попереднього договору, яка буде отримана відповідачем в рахунок сплати за майбутній продаж Нерухомого майна згідно з п.2.2. цього попереднього договору.

Пунктами 4.4. і 4.5. Попереднього договору встановлено, що під односторонньою відмовою від укладення Основних договорів Сторони розуміють односторонню відмову від укладення та нотаріального посвідчення Основних договорів, неподання, невчасне чи не повне подання документів необхідних для укладення Основних договорів, порушення Сторонами зобов`язань, встановлених цим попереднім договором, порушення терміну, встановленого п.5.1. цього попереднього договору, неприбуття Сторін або представників Сторін для підписання Основних договорів, наявність будь-яких інших обставин, залежних від сторін, внаслідок яких Основні договори не будуть укладені в термін, що встановлений пунктом 5.1. цього попереднього договору.

Невиконанням цього Договору є будь-який факт, який є причиною офіційної (можливо з винесенням відповідної постанови) відмови нотаріуса у посвідченні договору купівлі-продажу; відмова однієї із Сторін від підписання договору купівлі-продажу на визначених цим Договором умовах; нез`явлення до нотаріуса у визначений час або невиконання основного договору, якщо цей факт доказаний в судовому порядку, чи наслідком його є розірвання основного договору (визнання його недійсним).

Пунктом 5.1. Попереднього договору визначено, що цей попередній договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і нотаріального посвідчення, і припиняє свою дію 04.12.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

За змістом ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Як свідчить п.2.2. Попереднього договору позивач сплатив відповідачеві до підписання цього договору аванс у розмірі 402921 (чотириста дві тисячі дев`ятсот двадцять одна) грн. 60 коп.

З аналізу положень пунктів 4.4. та 5.1. Попереднього договору випливає, що Основні договори повинні бути укладені в строк до 04.12.2017 включно.

Разом з тим, з наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання, передбачені Попереднім договором, не виконала, в результаті чого Основні договори так і не були укладені.

Так, позивачем доведено, що з метою укладення Основних договорів позивач направив відповідачу телеграму, в якій запросив ОСОБА_2 на підписання Договору купівлі-продажу 1/2 частки земельної ділянки, кадастровий номер :90:125:0023 та Договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , яке відбудеться 01.12.2017 о 16:45 за київським часом в нотаріальній конторі приватного нотаріуса Рязанцевої Т.Б. за адресою: АДРЕСА_2 Київ АДРЕСА_3 .

Відповідно до Свідоцтва, виданого 01.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рязанцевою Т.Б. та зареєстрованого в реєстрі за №866 ОСОБА_1 01.12.2017 о 16 годині 45 хвилин знаходився у приміщенні за адресою: 01023, м. Київ, вул. Мечникова, 2, літ. А, робоче місце приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рязанцевої Т.Б.

Годиніна О.А. у зазначений час та у вказане місце для укладення Основних договорів не з`явилася, не повідомивши причини.

Позивач в цей же день направив ще одну телеграму відповідачеві, в якій запросив ОСОБА_2 на підписання Договору купівлі-продажу 1/2 частки земельної ділянки, кадастровий номер :90:125:0023 та Договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , яке відбудеться 04 грудня 2017 року об 11:00 за київським часом в нотаріальній конторі приватного нотаріуса Агаркової А.М. за адресою: АДРЕСА_4 Київ АДРЕСА_5 .

На вказану дату обидві сторони Попереднього договору з`явилися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Агаркової А.М.

Керуючись п.2 ст.49 ЗУ «Про нотаріат» та п.1 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Агарковою А.М. було відмовлено у посвідченні Договору купівлі-продажу 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером :90:125:0023, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 61 та Договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 0, у зв`язку з не поданням відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, про що складено постанову від 04.12.2017 про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

В тексті постанови зазначено, що відповідно до листа Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.11.2017 №100/39-2363 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована неповнолітня особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16.09.2016.

Відповідно до п.1.9 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, у разі виявлення з поданих відчужувачем документів, що право власності або право користування відчужуваним житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною мають малолітні або неповнолітні діти або недієздатні чи обмежено дієздатні особи, нотаріус повинен витребувати у відчужувача дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину у формі витягу з рішення відповідної районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, відповідного виконавчого органу міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Серед документів, наданих в оригіналі для вчинення відчуження вказаного вище майна, дозвіл органу опіки та піклування не був наданий.

Крім того, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №102001607 від 30.10.2017 р., отриманої через пошук через веб-сайт ОСОБА_2 , наявний договір оренди від 08.06.2017 р. вказаного вище нерухомого майна, укладений між ФОП ОСОБА_2 /ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Вайн Хауз Групп», номер записів про інше речове право 22684823 та 22683629 від 05.10.2017, зареєстровані Київською філією комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг», м. Київ.

Згідно ст.659 ЦК України продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (право наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він н знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не надала суду жодних доказів на спростування викладених вище обставин, постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не оскаржила.

Таким чином, суд погоджується із твердженням позивача, що має місце порушення умов Попереднього договору відповідачем, що призвело до відмови нотаріуса у посвідченні договорів купівлі-продажу нерухомості.

Пунктами 4.1., 4.4., 4.5. Попереднього договору такі дії відповідача трактуються як одностороння відмова відповідача від укладення Основних договорів і тягнуть за собою повернення позивачеві сплаченого ним авансу.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Аванс, на відміну від завдатку, не несе забезпечувальної функції.

Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останнім авансового платежу у розмірі 402921,60 грн.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 11386,48 грн. інфляційних втрат та 5298,70 грн. трьох відсотків річних.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити борг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ці положення застосовуються у випадку невиконання грошових зобов`язань та містяться в гл. 51 ЦК України, яка має назву «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання». У свою чергу, ця глава міститься в розд. І «Загальні положення про зобов`язання» ЦК. Отже, норма стосується як договірних, так і недоговірних зобов`язань, тобто порушення грошового зобов`язання, незалежно від визначених у ст. 11 ЦК підстав їх виникнення.

Для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України підстава виникнення зобов`язання не важлива, значення має своєчасність його виконання та факт передання/сплати грошей.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 10 квітня 2018 року по справі №910/10156/17 дійшла висновку, що стаття 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Надані позивачем описи вкладення у цінні листи та фіскальні чеки підтверджують, що позивач 21.12.2017 направив відповідачеві письмові вимоги про повернення авансового платежу, в яких встановив визначений ч. 2 ст. 530 ЦК України семиденний строк на виконання такого зобов`язання. Одна із вимог вручена відповідачеві 10.01.2018, проте не виконана і з 18.01.2018 розпочалося прострочення виконання зобов`язання.

Зважаючи на викладене, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за час прострочення.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 4195,89 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 509, 625, 634 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 419588 (чотириста дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 78 копійок, з яких: 402921 (чотириста дві тисяч дев`ятсот двадцять одна) гривня 60 копійок основного боргу, 11386 (одинадцять тисяч триста вісімдесят шість) гривень 48 копійок інфляційних нарахувань, 5298 (п`ять тисяч двісті дев`яносто вісім) гривень 70 копійок трьох відсотків річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4195 (чотири тисяч сто дев`яносто п`ять) гривень 89 копійок витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Р.В. Новак