Справа № 203/4192/19
Провадження № 2/0203/1407/2019
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Колесніченко О.В.,

при секретарі - Давіденко Ю.А.,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2019 року позов було залишено без руху.

На виконання ухвали суду від 27 листопада 2019 року позивачем 10 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 14 серпня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак сімейне життя з відповідачем перестало складатись через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на спільне життя та обов`язки, у зв`язку з чим шлюбні відносини, спільне господарство та спільне проживання припинені з 02 вересня 2019 року. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

На запит суду в порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України 13 грудня 2019 року отримана інформація з відділу адресно-довідкової роботи УПР ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про те, що відповідач зареєстрований в Жовтневому районі м. Дніпра.

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явилася, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позові підстав. Також в заяві зазначила, що подружні стосунки сторони припинили з 12 червня 2019 року, спільне господарство з відповідачем припинено та вони проживають окремо з 02 вересня 2019 року. Майновий спір між сторонами відсутній, неповнолітні діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з позивачем, про що подружжя дійшли згоди, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у поданій через канцелярію суду заяві позов визнав в повному обсязі та просив суд розглядати справу у його відсутності, зазначивши, що сторони припинили з 12 червня 2019 року, спільне господарство з відповідачем припинено та вони проживають окремо з 02 вересня 2019 року.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.13 ЦПК України та положення ст. ст. 200, 206 ЦПК України, приходить до висновку про ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14 серпня 2009 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №610, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 9). Сторони є батьками народжених у цьому шлюбі двох дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.10), та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.11).

Сімейне життя не склалося з причин втрати взаєморозуміння, різних характерів і поглядів на взаємні права і обов`язки подружжя, через що втрачене почуття любові і поваги один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили ведення спільного господарства з 12 червня 2019 року, подружні стосунки припинили та проживають окремо з 02 вересня 2019 року. Спір з приводу поділу сумісного майна подружжя відсутній, як і вирішено за спільною згодою питання проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та Світослава з матір`ю (позивачем), про що сторони зазначили в своїх заявах.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін.

Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, при цьому, бере до уваги наявність у подружжя двох неповнолітніх дітей, враховує також їх інтереси та зазначає про те, що задля охорони їх інтересів є кращим проживання в повній родині, проте зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення як позивача так і відповідача проти збереження шлюбу, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу та, відтак, можливість прийняти визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,4,11-13,81,209,265,268,280,282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 ), зареєстрований 14 серпня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №610 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. В. Колесніченко