Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 653/2704/16-ц

провадження № 61-22333св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом), Генічеська міська рада Херсонської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 грудня

2016 року в складі судді Венглєвської Н. Б. та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2017 року в складі колегії суддів:

Радченка С. В., Вейтас І. В., Склярської І. В.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувсядо суду з позовом до

ОСОБА_2 , Генічеської міської ради Херсонської області про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння нерухомим майном та встановлення земельного сервітуту.

Позовна заява мотивована тим, що межа між належною йому земельною ділянкою на АДРЕСА_1 та сусідньою земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_2 , проходить по стіні належного йому домоволодіння, а саме сараю літ. «Б».

Зазначав, що ОСОБА_2 облаштувала умивальник впритул до стіни його домоволодіння таким чином, що використані стічні води направлені під фундаменти його будинку та подвір`я, у результаті чого вже наявне відходження вимощення від стіни будівлі і можлива просадка фундаменту. Для ремонту вимощення навколо будівлі йому необхідно потрапити на сусідню земельну ділянку на АДРЕСА_2 , але відповідач не дає йому це зробити.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд: встановити на його користь безстроковий, безоплатний земельний сервітут, щодо частини земельної ділянки комунальної власності на

АДРЕСА_2 , довжиною 7,5 м та шириною 1 м уздовж межі з ділянкою на АДРЕСА_1 для визначення права проходу, встановлення будівельних риштувань та складання будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати умивальник влаштований на стіні його сараю

літ. «Б» та стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 2 000,00 грн.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернуласядо суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту для обслуговування господарської будівлі.

Позовна заява мотивована тим, що у неї існують аналогічні вимоги як

і у ОСОБА_1 , пов`язані з доступом на територію сусідньої земельної ділянки для обслуговування та проведення ремонтних робіт господарської будівлі на АДРЕСА_3 , зазначеної на плані забудови літ. «Т».

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просила суд звільнити прохід до господарської будівлі літ. «Т» та встановити безоплатний постійний земельний сервітут шириною 1 м через земельну ділянку, що знаходиться у власності ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для права проходу до стін господарської будівлі під літ. «Т» для проведення ремонту та обслуговування.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 14 грудня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 демонтувати умивальник влаштований на стіні сараю літ. «Б», на земельній ділянці, розташованій на

АДРЕСА_2 , який здійснює замокання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У іншій частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Генічеської міської ради Херсонської області про встановлення земельного сервітуту відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту для обслуговування господарської будівлі відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивач не довів суду та не надав доказів того, що умовою встановлення земельного сервітуту є неможливість задоволення його потреби щодо обслуговування стіни будівлі у інший спосіб, а спосіб здійснення сервітуту є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки щодо якої він встановлюється.

Аргументи учасників справи

У лютому 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції, скасувати ухвалу апеляційного суд та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Судові рішення оскаржуються в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту, а тому в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 справа судом касаційної інстанції не переглядається.

Відзив іншими учасниками справи на касаційну скаргу не подано.

Рух справи

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 20 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 14 вересня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Статтею 100 ЗК України встановлено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Земельний сервітут може бути встановлений судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості між цією особою та власником (володільцем) земельної ділянки (див. правовий висновок

у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2018 року у справі № 642/3165/17).

Метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення

є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб, тобто якщо власник земельної ділянки відмовляється укласти угоду про встановлення земельного сервітуту або сторони не можуть дійти згоди про його умови.

Відповідно до статті 60 ЦПК України (в редакцій чинній на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог

і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суди встановили, що позивач на підтвердження своїх вимог не надав належних та допустимих доказів щодо підстав для встановлення земельного сервітуту, неможливості використання майна в інший спосіб без встановлення такого сервітуту. Відповідач ОСОБА_2 не є власником відповідної земельної ділянки та об`єктів нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у встановленні земельного сервітуту.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Враховуючи наведене та відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14 грудня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого

2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Генічеської міської ради Херсонської області про встановлення земельного сервітуту залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков