ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9761/19 Справа № 206/4657/19 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2019 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2019 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає, що спір про право відсутній, оскільки всі заповіти, про які зазначає суд, вже скасовані, а нотаріусом правомірно відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини, так як вони зіпсовані, спору з нотаріусом у заявника немає.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву на апеляційну скаргу заінтересована особа не скористалася.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Згідно матеріалам справи, у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна бабуся ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина та заявник подала до державного нотаріуса Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою державного нотаріуса Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори від 02 липня 2019 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті померлої ОСОБА_2 , оскільки в неї відсутні на руках документи, що підтверджують родинні стосунки з померлою. Отримати свідоцтво заявнику необхідно для подальшого прийняття спадщини та належного оформлення відповідного спадкового майна. На підставі вищевикладеного, заявник просила встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 , а саме те, що вона являється внучатою племінницею (двоюрідною внучкою) ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 двоюрідної баби ОСОБА_2 (а.с. 9, 52).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 03.01.2019 складено відповідний актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданий Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 10, 38).

13 серпня 1992 року ОСОБА_2 було складено заповіт, який зареєстровано в реєстрі за № 3-1729, згідно якого все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося вона заповіла ОСОБА_1 (а.с. 19, 41).

30 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та за заповітом (а.с. 37).

Згідно інформаційної довідки № 54936880 від 30.01.2019, ОСОБА_2 було складено:

1.заповіт, посвідчений 13.02.1992 Восьмої Дніпровської державної нотаріальної конторою, чинний, № в реєстрі 3-1729;

2.заповіт, посвідчений Приватним нотаріусом 17.02.2003 Камеко Т.П., чинний, № в реєстрі нотаріальних дій 163;

3.заповіт, посвідчений Приватним нотаріусом 11.09.2017 Камеко В.В., скасований за заявою 61390418, номер в реєстрі нотаріальних дій заповіту 1359, номер в реєстрі нотаріальних дій заяви про скасування заповіту 1471 (а.с. 43-44).

17 лютого 2003 року ОСОБА_2 було складено заповіт, згідно якого все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося вона заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 47).

11 вересня 2017 року ОСОБА_2 було складено заповіт, згідно якого все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося вона заповіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був скасований згідно із заявою, справжність підпису на якій було засвідчено 17 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Камекою В.В., за реєстровим номером 1471 (а.с. 49, 50).

02 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось на день смерті ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 51).

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції, керуючись ч.6 ст.294 ЦПК України, обгрунтовано виходив з того, що з матеріалів справи вбачається спір про право.

Доводи апеляційної скарги заявника зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та суб`єктивного тлумачення заявником правового визначення поняття спору, проте підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із п. п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у справі № 295/7536/17, постанова Верховного Суду від 22 травня 2018 року.

Вирішення питання щодо встановлення факту родинних відносин з померлою заявнику необхідно для прийняття спадщини, при цьому заявник не єдиний спадкоємець померлого.

Встановлення факту родинних відносин, про що просить заявник, пов`язується з наступним вирішенням спору про право, оскільки відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину передбачає вирішення питання про прийняття спадщини тільки в позовному провадженні, тому встановлення такого факту не підлягає розгляду в окремому провадженні.

Таким чином, порушень норм процесуального права, які б могли призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено, тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова