Справа № 503/678/19
Провадження № 2/503/519/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Кодимської районної державної адміністрації Одеської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та Кодимської РДА Одеської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 . Спадкоємцями після померлої були її сини: відповідач ОСОБА_2 та батько позивача ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 прийняв спадщину та 29.10.2002 року державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину права на земельну частку (пай), що, відповідно до сертифіката направо на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 До зазначеного сертифікату були внесені зміни і помилково заначено про передачу права на всю земельну частку (пай) ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до розпорядження Кодимської РДА від 13.01.2004 року ОСОБА_2 було виділено земельну, частку (паю) в натурі (на місцевості) у вигляді земельної ділянки та видано державний акт серії НОМЕР_2 на право приватної власності на землю на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області.

ОСОБА_4 прийняв спадщину, однак не оформив належним чином право на земельну частку (пай). ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_4 та прийняла спадщину, проте не може її оформити оскільки при видачі ОСОБА_2 державного акту на право приватної власності на землю Кодимською РДА не було враховано, що ним успадковане право лише на Ѕ земельної частки (паю) і помилково видано державний акт взамін сертифікату на право на всю земельну частку (пай).

В зв`язку з цим позивач просила скасувати зазначений державний акт на право приватної власності на землю та визнати за нею в порядку спадкування право на Ѕ земельної частки (паю) розміром 3,37 умовних кадастрових гектарів на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 належала ОСОБА_3 та була успадкована ОСОБА_4 .

В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не прибув, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Представник Кодимської РДА Одеської області в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи.

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч.1 ст.21 ЦК України).

Відповідно до вимог ст .155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.2 ст. 58 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

За таких обставин, з огляду на те, що передача земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 відбулася з порушенням встановленого ЗК України порядку, оскільки відповідно до свідоцтва про право на спадщину йому належить право лише на Ѕ земельної частки (паю), тому оскаржуваний державний акт не відповідає вимогам закону та порушує права позивача на спадщину, у зв`язку з чим позов в частині визнання недійсним та скасування державного акту підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування.

Враховуючи, що позивач прийняла спадщину, в тому числі і право на Ѕ земельної частки (паю), належної ОСОБА_3 , що була успадкована ОСОБА_4 , але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно, позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Кодимської районної державної адміністрації Одеської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданий ОСОБА_2 23.02.2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження №15 від 13.01.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №52.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право на Ѕ земельної частки (паю) розміром 3,37 умовних кадастрових гектарів на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.08.1996 року за № 373.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Б.С. Сердюк