532/1935/19
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2019 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Мороз Т.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до Кобеляцького районного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В позовній заяві позивач вказував, що відповідно до умов укладеного договору від 02.07.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банк надав відповідачу кредит, однак ОСОБА_1 у порушення умов договору у встановлений строк не проводила чергові платежі.

Станом на 17.07.2019 року за відповідачем по укладеному кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 32073 грн.

Позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

Від представник позивача, акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю, однак не надано доказів зайнятості представника позивача. Тому суд, вважає, провести розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач, ОСОБА_1 , надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з часу виникнення спірних правовідносин, тобто кредитор міг подати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-якій редакції найбільш сприятливій для задоволення позову. Тому не можливо застосувати ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки відсутні підстави вважати, що при укладені договору з відповідачем позивач дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». З цих підстав вважає, що у задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за процентами, пенею та штрафам не підлягають задоволенню. Оскільки позивач не просить стягнення суми у розмірі основного боргу то прохає суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що дійсно 02.07.2007 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» згідно заяви ОСОБА_1 , остання отримала кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом в сумі 8000 грн. (а.с. 13-29).

Відповідач за кредитним договором свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 17.07.2019 року утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 32073,13 грн., яка складається із:

- заборгованість за тілом кредиту 14969,85 грн.;

- заборгованість за простроченим тілом кредиту 4510,25 грн.;

- нарахована пеня за прострочене зобов`язання 10827,64 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 250 грн.;

- штраф (процентна складова) 1515,39 грн. (а.с. 5-12).

Однак, відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

На підставі викладеного слід стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за користування кредитом у сумі 19480,10 грн.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263 ЦПК України; ст. ст. 258, 526, 612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК заборгованість за кредитним договором від 02 липня 2007 року в розмірі 19480,10 (дев`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят грн. десять копійок) гривень, яка складається із:

- заборгованість за тілом кредиту 14969,85 грн.;

- заборгованість за простроченим тілом кредиту - 4510,25 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК понесені судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

В іншій частині відмовити.

Учасники справи: акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах № НОМЕР_1 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя