Ухвала

Іменем України

17 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 296/5921/18

провадження № 61-19679ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області,

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - Державне підприємство «Житомирський державний цент науково-технічної інформації та інновацій»

розглянув касаційну скаргу Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Коломієць О. С., Шевчук А. М.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - Корольовський ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області) звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні відділу перебуває виконавче провадження № 57529868 з виконання виконавчого листа № 296/5921/18 виданого 23 жовтня 2018 року Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з Державного підприємства «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» (далі - ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій») на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 807,64 грн. Наказом Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 «Про реорганізацію Державного підприємства «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» припинено вказане підприємство шляхом реорганізації, а саме приєднано до Житомирського державного технологічного університету для подальшого утворення на його базі структурного підрозділу - бізнес-інноваційного центру Житомирського державного технологічного університету, який є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій». Виходячи із наведеного просив замінити боржника у виконавчому провадженні № 57529868.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01 квітня 2019 року заяву задоволено. Замінено сторону боржника у виконавчому провадженні № 57529868 з ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» на його правонаступника - Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій».

Ухвала мотивована тим, що наказом Міністерства освіти і науки України

від 15 вересня 2015 року № 933 «Про реорганізацію державного підприємства «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» припинено вказане підприємство шляхом реорганізації приєднано до Житомирського державного технологічного університету для подальшого утворення на його базі структурного підрозділу - бізнес-інноваційний центр Житомирського державного технологічного університету. Відповідно до пункту 3 вказаного наказу, Житомирський державний технологічний університет є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій».

Постановою Житомирського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Житомирського державного технологічного університету задоволено. Ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 01 квітня 2019 року скасовано. Відмовлено Корольовському ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Апеляційний суд відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження мотивував своє рішення тим, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» перебуває у стані припинення, а тому висновок суду першої інстанції про те, що відбулося вибуття боржника, що є підставою для застосування положень частини першої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), є помилковим і передчасним.

Корольовський ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області у листопаді 2019 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року у вищевказаній справі, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 01 квітня 2019 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи, не взяв до уваги наказ Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 «Про реорганізацію державного підприємства «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій», згідно якого, Житомирський державний технологічний університет є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій».

Крім того заявник посилається на те, що 04 грудня 2015 року комісією складено інвентаризаційний опис і звіряльну відомість необоротних активів, згідно якої ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» здав, а Житомирський державний технологічний університет прийняв майно, належне боржнику на суму 912 523, 86 грн. Оскільки, Житомирським державним технологічним університетом фактично прийнято майно боржника - ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій», то саме Житомирський державний технологічний університет (як правонаступник) має нести відповідальність перед кредиторами боржника.

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 13 грудня 2019 року, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме платіжне доручення від 26 листопада 2019 року № 1299 про сплату судового збору у належному розмірі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Такого висновку Верховний Суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з частинами другою та третьою статті 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Згідно частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник (частина перша статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Встановивши, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» перебуває у стані припинення, та не виключений із зазначеного реєстру, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для застосування положень частини першої статті 442 ЦПК України є передчасними.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, натомість наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки апеляційним судом.

В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

При цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Ураховуючи наведене, постанова Житомирського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права. Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за справі за заявою Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про заміну сторони виконавчого провадження, за касаційною скаргою Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик