Ухвала

20 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 466/2683/18

провадження № 61-15286ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 26 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Торг - 2000» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТОРГ - 2000» (далі - ТОВ «АВТО ТОРГ - 2000») про захист прав споживачів.

Позов мотивовано тим, що він 28 грудня 2017 року завітав на сторінку в інтернет-магазин https://avtozvuk.uа, що належить ТОВ «АВТО ТОРГ - 2000» та мав намір придбати товар - автосигналізацію. Однак, не зміг цього зробити, оскільки вся інформація на веб-ресурсі відповідача була оформлена іноземною (не зрозумілою для нього) російською мовою. У той же день - 28 грудня 2017 року він оформив запит про надання інформації, який направив відповідачу щодо запитуваної продукції, яка пропонується до реалізації в інтернет-магазині. Відповідач не надав інформації на його запит, а лише обмежився вибірковим посиланням на норми законодавства, та вказав на необхідність звуження переліку запитуваних товарів. 01 березня 2018 року він звернувся до відповідача із повторним запитом із відміткою про повторність, але відповідач не надав інформації про товар, який його цікавить, як споживача.

Позивач вважав, що на веб-сторінці інтернет-магазину відповідача міститься інформація про характеристики товару, його ціна, зовнішній вигляд, тощо, що дає можливість кваліфікувати зазначений інтернет-магазин, як електронний каталог.

У той же час, веб-сайт, де розміщений згаданий каталог є програмним засобом, за допомогою якого невизначене коло покупців має змогу здійснити замовлення товару. Отже, інтернет-магазин, відповідно до статті 699 ЦК України, є публічною пропозицією укласти договір. Відповідно до статті 700 ЦК України продавець зобов`язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Оскільки інформація на вказаному інформаційному порталі розміщена на незрозумілій, іноземній мові, то він не зміг задовольнити свої споживчі потреби, не мав можливості отримати інформацію про продукцію на державній мові, а тому порушені його охоронювані права та інтереси як споживача.

Позивач вважав, що діями відповідача порушено вимоги статті 10 Конституції України, Конвенції про захист прав та основоположних свобод, положення Закону України «Про захист прав споживачів», стаття 18 Закону України «Про засади державної мовної політики», а також порушено положення пункту 16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених Наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року № 104 та пункт 1.4 Правил продажу товарів на замовлення та поза торговельними або офісними приміщеннями, затверджених Наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року № 10, а тому просив: визнати дії ТОВ «АВТО ТОРГ - 2000» стосовно ненадання українською мовою інформації про товари, які ними реалізуються - неправомірними; зобов`язати ТОВ «АВТО ТОРГ - 2000» надати інформацію про товари, які ним реалізуються українською мовою на його запити від 28 грудня 2017 року та 01 березня 2018 року; зобов`язати ТОВ «АВТО ТОРГ - 2000» надати йому всю необхідну інформацію про товари, які реалізовуються товариством, в тому числі і на інформаційному порталі https://avtozvuk.ua, українською мовою.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2018 року позов задоволено. Визнано дії ТОВ «АВТО ТОРГ - 2000» стосовно ненадання українською мовою інформації про товари, які ними реалізуються - неправомірними. Зобов`язано ТОВ «АВТО ТОРГ - 2000» надати інформацію про товари, які ним реалізуються українською мовою на запити ОСОБА_1 від 28 грудня 2017 року та 01 березня 2018 року, що були надіслані в порядку Закону України «Про захист прав споживачів». Зобов`язано ТОВ «АВТО ТОРГ - 2000» надати ОСОБА_1 всю необхідну інформацію про товари, які реалізовуються товариством, в тому числі і на інформаційному порталі https://avtozvuk.ua, українською мовою. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Львівського апеляційного суду від 26 червня 2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У відповідності до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Предметом позову у даній справі є вимога про визнання дій ТОВ «АВТО ТОРГ - 2000»неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Беручи до уваги характер вказаної немайнової вимоги, а також чітке нормативне урегулювання порядку вирішення спорів даної категорії, Верховний Суд, з урахуванням положень частини шостої статті 19 ЦПК України, визнає дану справу справою незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки зазначена касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 26 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Торг - 2000» про захист прав споживачів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик