Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 201/7494/15-ц

провадження № 61-19199св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач),

суддів: Жданової В. С., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

відповідач -ОСОБА_2 ,

третя особа - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Пономарь З. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди у розмірі у 243,60 грн і моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . У 2006 році з метою заміни каналізаційного стояка позивач звернулася до власників квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . З власниками квартири АДРЕСА_2 замінено каналізаційну трубу, проте власники квартири АДРЕСА_3 відмовилися від заміни даної труби. З незаміненої частини каналізаційної труби почали потрапляти нечистоти до квартири позивача, чим їй спричинено матеріальну та моральну шкоду, яку вона просила стягнути з відповідача. 01 грудня 2014 року позивач звернулася до начальника житлово-експлуатаційного підприємства з проханням провести ремонт даної ділянки труби. Проте власників квартири АДРЕСА_3 на той час не було, а у квартирі проживав орендар. 03 грудня 2014 року проведено обстеження квартири позивача, про що був складений акт, у якому зафіксовані пошкодження квартири позивача від протікання каналізаційної труби. Моральну шкоду ОСОБА_1 обґрунтовує впливом протікання даної труби на її здоров`я, а також постійним нервуванням з приводу даного протікання.

Короткий зміст судових рішень

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 року позов задоволено частково, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн, узадоволенні інших вимог відмовлено.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги щодо заподіяння позивачу відповідачем майнової шкоди у розмірі 243,60 грн не надано. З вини відповідача порушено право власності позивача, а саме, завдано незручностей у користуванні належним їй на праві власності майном, оскільки відповідач у добровільному порядку не погоджувалась на заміну каналізаційної труби, позивач була змушена змінювати певні умови свого життя та побуту. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з даних підстав задоволено частково у розмірі 10 000 грн, оскільки такий розмір є співмірним завданій шкоді.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 року скасовано, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду мотивовано відсутністю доказів того, що ОСОБА_2 відмовила виконавцю житлово-комунальних послуг у доступі до приміщення своєї квартири для обстеження та виконання відновлювальних робіт каналізаційного стояка у конкретну дату, а також доказів того, що виконавець житлово-комунальних послуг до неї у передбаченому законом порядку з відповідною вимогою звертався для отримання доступу до квартири. Заміна та ремонт даного обладнання є компетенцією виконавця відповідних послуг, перед яким і виникає обов`язок споживача щодо допуску у приміщення, в якому має здійснюватися ремонт або заміна обладнання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2016 року ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року, подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди 10 000 грн, а також судовий збір за позовною вимогою про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 243,60 грн.

Рух справи в суді касаційної інстанції

17 січня 2017 року ухвалою ВССУ відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

19 квітня 2017 року ухвалою ВССУ справу призначено до розгляду.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20 квітня 2018 року справу № 201/7494/15-ц і матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неповно з`ясував обставини справи, не врахував те, що провести ремонт каналізаційного стоку можливо лише шляхом доступу до двох квартир - АДРЕСА_3 і АДРЕСА_1. Доказами завдання моральної шкоди є неправомірні дії відповідача, що полягають у багаторічному небажанні погоджуватися на заміну каналізаційного стояка. Внаслідок протікання нечистот і виникнення плісняви з зазначеного стояка позивач, яка страждає на бронхіальну астму, зазнає шкоди здоров`ю. З травня 2016 року самопочуття позивача погіршилося, стали виникати неконтрольовані приступи астми. З серпня 2016 року позивач поставлена на медичний облік із захворюванням бронхіальної астми 3 ступеня. Апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що виконавець житлово-комунальних послуг не завертався до відповідача та відповідач не відмовляла у доступі до каналізаційного стояка у своїй квартирі. У акті від 06 січня 2015 року при обстеженні квартири АДРЕСА_1 вказано, що майстер дільниці повідомив ОСОБА_2 двічі 05 грудня 2014 року та 29 грудня 2014 року про необхідність доступу до каналізаційного стояка для обстеження та виконання ремонтних робіт, але відповідач проігнорувала дану пропозицію і на зв`язок більше не виходила.

Позиції інших учасників

У березні 2017 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Токарєв В. В. засобами поштового зв`язку надіслав до ВССУ заперечення, в яких просив відхилити касаційну скаргу ОСОБА_1 та оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін. Представник відповідача зауважує на незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції, відсутності розрахунку майнової і моральної шкоди та доказів заподіяння такої шкоди позивачу відповідачем. Акт обстеження квартири позивача від 06 січня 2015 року підтверджує наявність плям на стінах ванної кімнати, проте відсутні будь-які схеми розташування інженерних конструкцій, каналізаційної труби, причина підтікання не встановлена, оскільки каналізаційна труба у ванній кімнаті позивача обклеєна кахлем, який не порушений, тому доступ до цієї труби відсутній з вини позивача. Відповідач зверталася раніше до позивача з питання участі у заміні каналізаційної труби в будинкові, проте позивач відмовилася. Судовий збір за вимогу про стягнення майнової шкоди не підлягає стягненню, адже у задоволенні такої вимоги суд відмовив. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 року відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 замінити каналізаційну трубу.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє у межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновків про залишення касаційної скарги без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, передбачено, що споживач має право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, а також заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу. Споживач зобов`язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця (виробника) у порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Згідно із статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та (або) законодавством. Виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору. Внутрішньобудинкові системи визначені як мережі, арматура на них, прилади та обладнання.

Порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показань засобів обліку врегульований у статті 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що передбачає обов`язок споживача забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця (виробника) для ліквідації аварій, для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання.Якщо споживач відсутній і при цьому немає можливості встановити зв`язок з ним з метою його інформування про необхідність негайного прибуття до приміщення або він відмовляється допустити в займані ним приміщення представників виконавця (виробника) і при цьому є об`єктивні підстави вважати, що аварія, неполадки, які унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг іншим споживачам, відбулися саме в цих приміщеннях, - доступ у приміщення відбувається без отримання згоди споживача (несанкціонований доступ). Представник виконавця (виробника) попереджає споживача, який присутній, але відмовляється допустити до житла та іншого володіння, про здійснення несанкціонованого доступу.

Згідно з пунктом 2.3. Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, чинних на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, для централізованого управління і контролю за технічним станом жилого фонду створюються об`єднані диспетчерські служби (далі - ОДС) або районні диспетчерські служби, які ведуть журнали обліку заявок на оперативне усунення несправностей і ушкоджень інженерного обладнання в квартирах. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). ОДС виконує роботи за заявками населення, які приймаються безпосередньо від мешканців за телефоном, через переговорні пристрої. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства.

Таким чином, ремонтні роботи інженерних мереж, у тому числі системи каналізації, повинні виконуватися управителем, балансоутримувачем або власником будинку на підставі поданої заявки споживача - мешканця будинку. Порядок доступу виконавця робіт до житлового приміщення споживача для проведення ремонтних робіт щодо заміни інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, визначений у законі.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_2 відмовила виконавцю робіт у доступі до своєї квартири для обстеження та виконання відновлювальних робіт каналізаційного стояка у конкретну дату.

Довід касаційної скарги про те, що акт від 06 січня 2015 року, складений комунальним житлово-експлуатаційним підприємством під час обстеження квартири АДРЕСА_1 , підтверджує відмову відповідача у наданні згоди на доступ до своєї квартири, спростовується змістом даного акта, який даних про таку відмову не містить. Крім того, виконавець робіт не вчиняв передбачених у статті 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дій щодо доступу до квартири відповідача.

Потерпілий не надав доказів, що підтверджують факт завдання шкоди відповідачем, розміру завданої моральної і майнової шкоди, тому апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог і стягнення судового збору на користь позивача.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення апеляційного суду постановлено без додержання норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до статті 400 ЦПК України перебуває поза межами повноважень Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судового рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 411, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення,є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. М. Ігнатенко
Судді: В. С. Жданова С. О. Карпенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов