Справа № 462/4517/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

судді Кирилюк А.І.

секретаря судових засідань Гула М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом із позовом, у якому просить встановити для подружжя режим окремого проживання. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 30 квітня 1970 року та зареєстровано Відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів про що зроблено відповідний актовий запис №1075. У шлюбі мають двох синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом тривалого часу в силу несумісних характерів, різних поглядів на життя між позивачем та відповідачкою виникають сварки та конфлікти, які створюють напружену обстановку в сім`ї. У них не має на даний час спільного сімейного бюджету, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За таких обставин, вважає позивач, володіючи правом на особисту сепарацію позивач може вимагати сепарацію, що і зумовило його звернення до суду.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, однак представник позивача подав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутності.

Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності відповідачки, яка, будучи належним чином була повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 30 квітня 1970 року та зареєстровано Відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів про що зроблено відповідний актовий запис №1075. /а.с.5/

У шлюбі мають двох синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ./а.с.6/

Як встановлено в судовому засіданні сторони проживають окремо, що стверджується довідкою № 981 з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 09.07.2019 року /а.с.7/.

Крім того, судом встановлено, що у сторін не має на даний час спільного сімейного бюджету, спільного господарства не ведуть

Як стверджує позивач, у них склались обставини, які унеможливлюють їх спільне проживання, а тому вони проживають окремо, між ними відсутній майновий спір.

Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, становлені законом.

Відповідно до ст. 119 СК України подружжя або один з них вправі звернутися до суду із заявою про встановлення режиму окремого проживання. Згідно із вказаною правовою нормою за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи не бажання когось із них проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Відповідно до ст. 120 СК України, встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов`язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов`язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання - майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

Як роз`яснює п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні положень статей 119, 120 СК судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Вирішуючи заяву в порядку ст.119 СК, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань.

Аналізуючи зміст ст. 119 СК України, суд вважає, що для встановлення подружжю режиму окремого проживання необхідна наявність двох умов: неможливість або небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно і припинення сімейних відносин між подружжям.

За таких обставин, оскільки підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно; обидва подружжя (сторони) проживають за різними адресами і сімейні відносини між подружжям припинені, підстав для відмови в задоволенні позову в судовому засіданні не встановлено, а тому вимоги про встановлення режиму окремого проживання подружжя підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 2ст. 119 СК України режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Сімейний кодекс України не обмежує час, протягом якого може тривати режим окремого проживання, а тому цей термін не підлягає визначенню й рішенням суду. За умов виправлення стану сімейних стосунків, вказаний режим проживання також може бути припинений.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись 12,141,81,263,264,273 ЦПК України ,ст. ст.3, 119-120 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя - задовольнити.

Встановити для подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шлюб між якими зареєстровано 30 квітня 1970 року Відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис №1075, - режим окремого проживання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Текст рішення виготовлено 21.08.2019 року.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк