Постанова

Іменем України

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 308/12944/15-ц

провадження № 61-7177св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

відповідач - приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Форкош Мирослава Михайлівна,

третя особа - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 06 листопада 2017 року в складі колегії суддів: Куштана Б. П., Кожух О. А., Мацунича М. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду з позовом до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М. М., третя особа - ОСОБА_1 , про вчинення певних дій.

Позовна заява мотивована тим, що 13 березня 2014 року між відкритим акціонерним товариством «Селянський комерційний банк «Дністер» (далі -

ВАТ «СКБ «Дністер») та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення прав за договором іпотеки від 19 лютого 2007 року, укладеного між ВАТ «СКБ «Дністер» та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло усіх прав за указаним договором іпотеки та став іпотекодержателем предмета іпотеки, який належить ОСОБА_1 Договір іпотеки від 19 лютого 2007 року було посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М. М. Предметом іпотеки є земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_1 . У тексті указаного договору іпотеки було допущено помилку (описку) у частині зазначення кадастрового номеру земельної ділянки, зокрема зазначено кадастровий номер НОМЕР_1 замість правильного - НОМЕР_2 . У зв`язку із необхідністю реалізації свого права на продаж від свого імені предмета іпотеки, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» зверталося до відповідача із заявою про внесення виправлень до тексту договору іпотеки, проте відповідач листом

від 08 жовтня 2015 року повідомив заявника про те, що такі виправлення неможливо внести до тексту договору та роз`яснив про необхідність звернення до суду для вирішення такого питання у судовому порядку.

З урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просило суд внести виправлення до тексту договору іпотеки від 19 лютого 2007 року, укладеного між ВАТ «СКБ «Дністер» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М. М. та зареєстрований у реєстрі № 580, шляхом зазначення у пункті 2 договору вірного кадастрового номеру земельної ділянки - НОМЕР_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 19 травня 2017 року позов задоволено.

Вирішено внести виправлення до тексту договору іпотеки від 19 лютого 2007 року, укладеного між ВАТ «СКБ «Дністер» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного округу Форкош М. М. та зареєстрований за № 580, шляхом зазначення у пункт 2 договору вірного кадастрового номеру земельної ділянки - НОМЕР_2 .

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, виходив з того, що під час посвідчення договору іпотеки від 19 лютого 2007 року мала місце помилка (технічна описка) у зазначенні кадастрового номеру земельної ділянки, яка є предметом іпотеки, сторони правочину не досягли домовленості щодо внесення відповідних змін до указаного договору, а наявність такої помилки (технічної описки) порушує права позивача, що стало підставою для задоволення позову.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 06 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд, виходив з того, що у задоволенні позову має бути відмовлено, оскільки такий позов заявлено до неналежного відповідача та клопотань щодо заміни такої сторони у справі позивачем не заявлялось.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2017 рокуТОВ «ФК Довіра та Гарантія» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року дану справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи судом апеляційної інстанції та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У квітні 2018 рокуОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначив, що судові рішення є законним і обґрунтованим.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що 19 лютого 2007 року між ВАТ «СКБ «Дністер» та

ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного округу Форкош М. М. та зареєстрований у реєстрі за

№ 580, предметом указаного договору іпотеки є земельна ділянка, яка надана для ведення підприємницької діяльності - обслуговування комплексу пневмосервісу, загальною площею 0,1063 га, що знаходиться за адресою: Україна, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, автодорога «Київ-Чоп», км. 790 +750. Право власності іпотекодавця на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1063 га, серія НОМЕР_3 , виданого Ужгородським районним відділом земельних ресурсів

16 лютого 2007 року на підставі договору купівлі-продажу від 16 січня 2007 року ВЕМ № 720271-72, реєстровий № 162, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М. М., та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № -064, кадастровий номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .

Відповідно до акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 приватний підприємець ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 січня 2007 року серії ВЕМ № 720271-72, є власником земельної ділянки, площею 0,1063 га, розташованої за адресою: с. Баранинці, атодорога «Київ-Чоп», км. 790+750 Ужгородського району Закарпатської області , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 , що підтверджується актом.

13 березня 2014 року між ВАТ «СКБ «Дністер» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу 19 лютого 2007 року, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло усіх прав за договором іпотеки від 19 лютого 2007 року та стало іпотекодержателем предмета іпотеки, що належить ОСОБА_1 .

Пунктом 11.4 договору іпотеки від 19 лютого 2007 року передбачено, що у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим та/або кредитним договором іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його у порядку, встановленому цим договором та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення.

Пунктом 21.2.1 указаного договору передбачено, що іпотекодержатель має право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

У зв`язку із необхідністю реалізації свого права на продаж від свого імені предмета іпотеки, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», 17 лютого 2015 року зверталося до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу

Форкош М. М. із заявою про внесення виправлень до тексту договору іпотеки, зокрема зазначенні правильного кадастрового номеру земельної ділянки, яка є предметом іпотеки.

Листом приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М. М. від 05 жовтня 2015 року № 115/01-16 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було повідомлено про неможливість внесення нотаріусом виправлень до тексту договору іпотеки.

Листом приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М. М. від 08 жовтня 2015 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було повідомлено про те, що зміни чи доповнення вносяться у тому порядку, що і нотаріально оформлений документ. За відсутності домовленості між сторонами, питання вирішуються у судовому порядку.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Листом приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М. М. від 05 жовтня 2015 року № 115/01-16 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було повідомлено про неможливість внесення нотаріусом виправлень до тексту договору іпотеки.

Листом приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М. М. від 08 жовтня 2015 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було повідомлено про те, що зміни чи доповнення вносяться у тому порядку, що і нотаріально оформлений документ. За відсутності домовленості між сторонами, питання вирішуються у судовому порядку.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (стаття 33 ЦПК України 2004 року). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовити у задоволенні позову.

У справі, яка переглядається позивач клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Таким чином, апеляційний суд, встановивши, що предметом спірних правовідносин є зміст договору та ураховуючи те, що власник предмета іпотеки (учасник правочину) залучений у статусі третьої особи, а також те, що позивачем клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявлялося, позовна вимога щодо відповідача про визнання дій (бездіяльності) неправомірними та (або) зобов`язання вчинити певні дії позивачем також не заявлялась, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун