Провадження № 2/161/4067/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Свій позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, він не звертався до нотаріуса з метою прийняття спадщини, оскільки вважав, що на випадок своєї смерті мати залишила заповіт, яким заповіла все належне їй майно його братові ОСОБА_5 , оскільки останній до дня смерті матері постійно здійснював догляд за нею і повідомив йому, що мати заповіла все своє майно саме йому. У вересні 2019 року в документах спадкодавця він виявив заповіт, складений ОСОБА_4 09 жовтня 2003 року та посвідчений секретарем Новодворівської сільської ради Турійського району Волинської області Векерик Р.П. Вказаним заповітом ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно - ОСОБА_1 . З метою реалізації свого законного права на спадкування він звернувся до приватного нотаріуса Турійського районного нотаріального округу Волинської області Гути А.П. Однак не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки, як роз`яснив йому нотаріус, пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивач вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, оскільки його право на спадкування залежало від наявності посвідченого на його ім`я заповіту, про наявність якого він дізнався вже після закінчення строку для прийняття спадщини. На час закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, з 16 жовтня 2015 року по 13 січня 2016 року, він перебував на роботі в Республіці Білорусь. Саме в зв`язку з вищенаведеним він не міг своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Також він з`ясував, що спадкоємців за законом чи за заповітом, які прийняли спадщину, немає. Тепер він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері, оскільки його брат ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

З врахуванням наведеного та на підставі ст. 1272 ЦК України просить визначити йому ОСОБА_1 , додатковий строк тривалістю 3 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, заявою від 12 листопада 2019 року просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позов визнала повністю, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, 05 грудня 2019 року подала суду заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05 червня 2015 року Новодвірською сільською радою Турійського району Волинської області (а.с.11).

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склала заповіт та зробила таке розпорядження: все своє майно, що належатиме їй на день смерті, в тому числі житловий будинок з усіма надвірними спорудами, право на земельну частку «пай», право на майновий пай - заповіла сину ОСОБА_1 , що проживає в м. Луцьк (а.с.16). Вказаний заповіт посвідчено секретарем Новодворівської сільської ради Турійського району Волинської області Векерик Р.П. 09 жовтня 2003 року, зареєстровано в реєстрі №328 (а.с.16).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Турійського нотаріального округу Волинської області Гут А.П. з метою прийняття спадщини після смерті матері.

З письмової відповіді приватного нотаріуса Турійського нотаріального округу Волинської області Гут А.П. №693/01-16 від 12 жовтня 2019 року встановлено, що для подальшого оформлення прав на спадкове майно ОСОБА_1 запропоновано звернутись до суду, оскільки шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив, а підтвердження його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відсутні (а.с. 22).

Суд встановив, що позивач є сином та єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 . Факт родинних стосунків між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 24 квітня 1970 року Новодвірською сільською радою Турійського району Волинської області (а.с.13).

Син спадкодавця ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 13 травня 2019 року Новодворівською сільською радою Турійського району Волинської області (а.с.23).

Дочки спадкодавця є відповідачами у цій справі, які не претендують на спадщину після смерті матері.

На запит суду приватний нотаріус Турійського нотаріального округу Волинської області Гут А.П. надав інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №58656295 від 09 грудня 2019 року встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась.

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки не знав про те, що матір склала заповіт, яким заповіла все своє майно йому, ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав об`єктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, а тому причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними.

Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України).

Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном.

Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.12-13, 81, 141, 259, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_5 );

Відповідач: ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП - НОМЕР_6 );

Дата складення повного тексту рішення 26 грудня 2019 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.