Справа №522/1279/19
Провадження №6/522/586/19
УХВАЛА

22 серпня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15 лютого 2019 року по справі №522/1279/19, таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про визнання судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15 лютого 2019 року по справі №522/1279/19, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування власної позиції зазначає, що 15.02.2019 року Приморським районним судом м. Одеси по справі №522/1279/19 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме з 25 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме з 25 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судового збору в сумі 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 копійок.

Заявник вважає, що вказаний судовий наказ необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що у нього відсутній обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки з середини грудня 2018 року неповнолітній ОСОБА_3 постійно проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_3 , та знаходиться на повному утриманні батька, а відтак у заявника не виникають аліментні зобов`язання стосовно своєї дитини, а неповнолітній ОСОБА_4 не є його рідним сином, оскільки згідно з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2013 року по справі №522/10380/13-ц шлюб між стягувачем та боржником був розірваний, а неповнолітній ОСОБА_4 народився після розірвання шлюбу, а саме 09.12.2013 року.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав клопотання, у якомі заяву підтримав та просив слухати за його відсутності та задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про слухання справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що 15.02.2019 року Приморським районним судом м. Одеси по справі №522/1279/19 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме з 25 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме з 25 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судового збору в сумі 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 копійок.

Звертаючись до суду із заявою, заявник зазначає, що виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що у нього відсутній обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки з середини грудня 2018 року неповнолітній ОСОБА_3 постійно проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_3 , та знаходиться на повному утриманні батька, а відтак у заявника не виникають аліментні зобов`язання стосовно своєї дитини, а неповнолітній ОСОБА_4 не є його рідним сином, оскільки згідно з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2013 року по справі №522/10380/13-ц шлюб між стягувачем та боржником був розірваний, а неповнолітній ОСОБА_4 народився після розірвання шлюбу, а саме 09.12.2013 року.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Як роз`яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відтак, питання, яке врегулювано судовим рішенням є обов`язковим для виконання.

Наявність підстав, зазначених заявником, надають додаткові гарантії належного виконання покладених на нього обов`язків, щодо утримання дитини.

Окрім того, ч.ч. 7,8 ст. 170 ЦПК України регламентує, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Дослідивши заяву, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 260, 261, 353, 432 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15 лютого 2019 року по справі №522/1279/19, таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л.С.Єршова