Справа № 361/3943/18
Провадження № 2/361/498/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Латенко Л.П., Смірновій І.В., Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач зазначала, що вона самостійно виховує спільну з відповідачем дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач з донькою проживають разом з її матір`ю, сестрою та її сином в двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року по справі №755/9590/15-ц стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 грн. щомісячно.

Відповідач дитиною не опікується, не приймає участі в її вихованні, добровільно надавати допомогу на утримання дитини відмовляється, а сума призначених аліментів не дозволяє задовільнити потреби дитини. Також з часу винесення рішення значно зросли витрати на комунальні послуги, продукти харчування, на одяг, взуття, шкільне приладдя, засоби особистої гігієни, ліки та інше.

Посилаючись на викладене, просила суд збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року та стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у віці від 6 років до 18 років у розмірі 50% встановленого законом прожиткового мінімуму, починаючи з часу звернення до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заперечення на позов, в якому зазначав, що працює неофіційно як найманий працівник в службі таксі, отримує заробітну плату в розмірі 5000-7000 грн., самостійно веде домашнє господарство, утримує будинок та прибудинкову територію. Також на його утриманні перебуває мати ОСОБА_4 , яка є пенсіонеркою, в зв`язку із хворобою потребує додаткового лікування та догляду, має проблеми із зором, хворіє на цукровий діабет. Грошові кошти відповідач перераховує на особистий картковий рахунок неповнолітньої дочки, дарує цінні подарунки, зокрема мобільний телефон вартістю 7000 грн. Натомість, дитини ні батьком, ні з бабусею не спілкується, не проявляє зацікавленість їхнім життям та здоров`ям. Посилаючи на викладене, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

21 серпня 2019 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року по справі №755/9590/15-ц стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 12 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-14).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право па рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 23 - відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» та Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей відповідного віку з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у розмірі 500 грн. на одну дитину до часу подання позову до суду і на даний час суттєво зріс.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2019 року - 2027 грн., з 01 липня 2019 року - 2118 грн., з 01 грудня 2019 року - 2218 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону, розмір аліментів, що стягується з відповідача на користь позивача, з урахуванням норм чинного законодавства та матеріального становища сторін, а також з розрахунку на одну дитину, підлягає збільшенню з 500 грн. до 1059 грн., щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили й до повноліття дитини, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись Конвенцією ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.180-183, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 76, 80, 81, 89, 141, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 червня 2015 року по справі №755/9590/15-ц.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця села Жердова, Броварський район, Київська область, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1059 (одна тисяча п`ятдесят дев`ять) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, з дня набрання рішенням суду законної сили й до повноліття дитини, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський