Справа № 157/1177/18 Головуючий у 1 інстанції: Гордійчук В. М.
Провадження № 22-ц/802/810/19 Категорія: 4 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С. І.,

суддів - Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

з участю секретар судового засідання Вергун Т. С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Камінь-Каширської міської ради Величка В.К.,

представника відповідача ОСОБА_5., третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Камінь - Каширської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, про скасування державної реєстрації права на земельну ділянку, скасування рішення Камінь - Каширської міської ради за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на рішення Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 24 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Вказував, що у 2010 році отримав у спадщину 64/100 частини будинковолодіння розташованого на АДРЕСА_1 . Звернувшись до Камінь-Каширської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 12 вересня 2017 року останньою прийнято рішення, яким було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Під час виготовлення технічної документації було виявлено, що частина земельної ділянки, якою користувалися домовласники по АДРЕСА_2 , вже приватизована та належить власнику земельної ділянки по АДРЕСА_3 ОСОБА_5 . Межа цієї ділянки проходить майже по фундаменті будинку, та повністю приватизовано заїзд на подвір`я вздовж АДРЕСА_3 до кінця будинку загальною відстанню 18,36 м.

Вважає приватизацію незаконною і такою, що проведена із порушеннями, оскільки на момент приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_3 попереднім власником ОСОБА_6 у 2009 році ніхто меж земельних ділянок з ним не узгоджував. По межі земельних ділянок ростуть дерева та встановлено паркан, по чому можливо було зробити висновок де існує така межа.

В результаті такої приватизація його позбавлено можливості належним чином користуватися житловим будинком, оскільки немає заїзду до нього, який існував до цього. Після вказаної приватизації ширина земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яка згідно генерального плану становила 27,3 м, стала лише 13,99м.

Просив, з урахуванням збільшення позовних вимог, скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:1001 по АДРЕСА_3 та запис про право власності № 9084929 від 18 березня 2015 року; скасувати рішення Камінь-Каширської міської ради № 5/6 від 14 березня 1996 року в частині передачі безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 .

Рішенням Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 24 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_4 у даній справі відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у скасуванні рішення Камінь-Каширської міської ради № 5/6 від 14 березня 1996 року, позивач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що спір виник у зв`язку з тим, що межа сусідньої земельної ділянки, власником якої є відповідач, знаходиться на відстані менше одного метра від стіни його будинку, що є порушенням державних будівельних норм; ним не погоджувались межі земельної ділянки; приватизацією земельної ділянки припинено можливість проїзду до його будинку, який існував на два господарства. Просить скасувати рішення суду в частині відмови скасування рішення Камінь-Каширської міської ради № 5/6 від 14 березня 1996 року в частині передачі безкоштовно у власність земельної ділянки ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 та ухвалити нове, яким задовольнити цю позовну вимогу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_8 зазначив, що підстав для задоволення позову не було, у зв`язку із цим просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в оскаржуванній частині, суд першої інстанції виходив із того, що вказаним рішенням дану земельну ділянку передано у приватну власність ОСОБА_7 без визначення її меж, відсутність узгодження яких стало підставою позову та невідповідність технічної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_2 вимогам земельного законодавства не є підставою для скасування оскаржуваного рішення Камінь-Каширської міської ради, на підставі якого була виготовлена така документація.

Такі висновки суду є правильними, відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, згідно із ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користуванні тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Судом встановлено, що позивач є власником 64/100 частин житлового будинку на АДРЕСА_2 , що зазначено у Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27494230 від 30 вересня 2010 року (а.с. 4 т.1).

Рішенням Камінь-Каширської міської ради № 21/14 від 12 вересня 2017 року ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд розміром 0,10 га на АДРЕСА_4 згідно рішення Камінь-Каширської міської ради від 19 листопада 2013 року №132 (а.с. 5, 8 т.1).

Власником сусідньої земельної ділянки розміром 0,10 га, що по АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 18 березня 2015 року є відповідач ОСОБА_5 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.09.2018 року (а.с. а.с. 16-17, 39-40 т.1).

Рішенням Камінь-Каширської міської ради від 14 березня 1996 року №5/6 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 та заяв громадян Камінь-Каширська міська рада народних депутатів вирішила передати безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, особистого підсобного господарства, садівництва, дачного, гаражного будівництва громадянам міста Камінь-Каширський, згідно з додатком: ОСОБА_7 передано у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,1300га, для особистого підсобного господарства 0,0300га для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,1000 га (а.с. 14 т. 1).

Право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 посвідчувалось Державним актом на серії ЯИ№090200 , виданого 28грудня 2009року (а.с.45т.1).

ОСОБА_7 померла, що визнається сторонами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 ЗК України у редакції від 1993 року до відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 17 ЗК України у редакції від 1993 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Порядок погодження і затвердження документації із землеустрою, а також повноваження органів виконавчої влади у частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передбачений у ст. ст. 186, 186-1 ЗК України.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 155 ЗК України в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Отже, земельним законодавством України визначено порядок надання земельних ділянок громадянам України, порушення якого може слугувати підставою для визнання недійсним відповідного акта органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, якщо таким актом порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою.

Позивачем не доведено, що спірна частина земельної ділянки була надана в користування йому чи його спадкодавцю. Ні у позовних вимогах, ні в поясненнях позивач не зазначив, яка площа земельної ділянки була закріплена за будинком по АДРЕСА_2 і якою площею земельної ділянки він користувався.

З поданого генерального плану (схеми) присадибної ділянки по АДРЕСА_5 , яка зі слів позивача тепер АДРЕСА_5 , від 29 січня 1955 року вбачається, що загальна площа присадибної ділянки становила 1702кв.м., при цьому зазначено, що підлягає вилученню земельна ділянка площею 629 кв.м. Попередньому власнику будинку по АДРЕСА_2 надавався 19 серпня 1960 року дозвіл добудови житлової площі до старого будинку, на земельній ділянці 0,06 га. У акті приймання в експлуатацію житлового будинку від 26 грудня 1989 року, частина якого тепер належить позивачу, не зазначено фактичної площі земельної ділянки, на якій він побудований.

У витягу генерального плану м.Камінь-Каширський за 1988 рік в районі АДРЕСА_3 схематично зображено земельні ділянки. Межа земельних ділянок між домогосподарствами, які зараз належать сторонам, проходить по стороні житлового будинку АДРЕСА_2 і не є прямою. В генеральному плані відсутній заїзд між будинковолодіннями.

У статті 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

На виконання статті 106 ЗК України наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

У пункті 3.13. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 18 травня 2010 року № 376 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами».

Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

Ненадання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Крім того, позивач на час приватизації спірної земельної ділянки не був суміжним землекористувачем.

Суду не подано оригіналу технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_3 , а лише не засвідченні належним чином деякі документи. А тому, колегія суддів не приймає до уваги висновок судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою №8047-8048 від 08 квітня 2019 року щодо не відповідності технічної документації вимогам земельного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Позивач не довів належними і допустимими доказами своїх вимог, порушення його прав шляхом приватизації суміжної земельної ділянки, а також неможливості реалізувати право на приватизацію своєї земельної ділянки у розмірі і межах, якими він користувався до отримання відповідачем державного акта.

Спірна земельна ділянка Камінь-Каширською міською радою надана у приватну власність ОСОБА_7 з дотриманням чинних на той час вимог земельного законодавства. Оскаржуване рішення Камінь-Каширської міської ради про передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_7 прийняте в межах повноважень у відповідності до вимог земельного законодавства і не порушує прав позивача на землю.

Суд першої інстанції правильно, у відповідності до ст.141 ЦПК України вирішив питання про стягнення судових витрат з позивача.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалено з додержання норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 24 травня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді