ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/370/19
Соснівський районний суд м. Черкаси
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

20 серпня 2019 р. м. Черкаси

Апеляційний суд в складі судді Бородійчука В.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Черкасиобленерго» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення повністю та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив ту обставину, що звільнений від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» і те, що ним не пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Вивчивши доводи апеляційної скарги про строк апеляційного оскарження, суд погоджується з ними і приходить до висновку, що строк на оскарження пропущено не було, оскільки апеляційна скарга у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України подана в межах тридцятиденного терміну з моменту отримання копії повного тексту рішення.

Разом з тим, на момент постановлення даної ухвали, апеляційне провадження не може бути відкрито з підстав несплати ОСОБА_1 судового збору за подачу апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд приходить до висновку, що такі доводи особи, що подає апеляційну скаргу є частково обгрунтованими але такими, що не дають підстави звільнити його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Так, предметом спірних правовідносин між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Черкасиобленерго» є трудовий спір, а саме скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Дійсно, ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що позивачі при розгляді спорів звільняються від сплати судового збору при розгляді трудових спорів. Вимоги про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі дійсно судовим збором не оплачуються позивачами при розгляді справи в усіх судових інстанціях.

Третьою позовною вимогою ОСОБА_1 є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З цього приводу Верховний Суд при розгляді справи № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) у своїй постанові від 30 січня 2019 року надав судам відповідні роз`яснення.

У вищезазначеній постанові ВС зазначив, що стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховуються у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Середній заробіток за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 ЗУ від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене ВС зробив висновок, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, вимоги щодо стягнення середнього заробітку є відповідно такими, що підлягають оплаті судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 2 п. 1 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінінмуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог пункту 1.6 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при подачі апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

В позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути середній заробіток в розмірі 636 032 грн. 44 коп.. Відповідну таку ж суму ним зазначено і в апеляційній скарзі.

1 % від заявленої суми позовних вимог складає 6 360 грн. 32 коп. (636 032 грн. 44 коп. х 1 % / 100 %).

При подачі апеляційної скарги із врахуванням положень п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 та п. 1.6 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 повинен був сплатити 9 540 грн. 48 коп. судового збору (6 360 грн. 32 коп х 150 % / 100 %).

У зв`язку з цим, особі, що подає апеляційну скаргу, необхідно надати строк для сплати 9 540 грн. 48 коп. судового збору у відповідності до вимог ст. 185, ст. 357 ЦПК України, а апеляційну скаргу залишити без руху, надавши термін для усунення вказаних в ухвалі недоліків, не пізніше десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Оплату судового збору провести на рахунок № 0027; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Код ЄДРПОУ - 38031150; Отримувач коштів - УК у м. Черкасах/Черкаси/22030101, МФО - 899998; Код класифікації доходів бюджету - 22030101; пункт 1.6.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, а саме, для сплати судового збору в розмірі 9 540 грн. 48 коп. не пізніше десяти днів з моменту отримання, особою, що подає апеляційну скаргу копії ухвали суду.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 для виконання

Оригінал квитанції про сплату судового збору направити на адресу апеляційного суду в термін, не пізніше десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити особі, що подає апеляційну скаргу, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Бородійчук