ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

21 серпня 2019 року

Справа № 639/5187/17

Провадження № 22-ц/818/4283/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судових засідань - Соколової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів

у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківська автобаза №3» до ОСОБА_1 про визнання договору міни недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 червня 2019 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківська автобаза №3» - задоволено.

На зазначене рішення суду першої інстанції 25 липня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року було відкрито провадження у справі та ухвалою від 07 серпня 2019 року призначено розгляд справи в судове засідання на 21 серпня 2019 року, 10 год. 30 хв.

19 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід суддям Харківського апеляційного суду з тих підстав, що на його думку колегія суддів Харківського апеляційного суду не може брати участь у розгляді цієї справи у зв`язку з обставинами, які викликають сумнів у їх об`єктивності та неупередженості.

В обґрунтування заяви вказує, що позивачем по вказаній справі є ПАТ «Харківська автобаза №3», співвласником та керівником якого згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 11.07.2017 року є - ОСОБА_2 . Зазначає, що йому достовірно відомо, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_4 , судді Апеляційного суду Харківської області, який з вересня 1991 року по березень 2011 року працював суддею Київського районного суду міста Харкова, з квітня 2011 року - по листопад 2018 року - суддею апеляційного суду Харківської області. ОСОБА_4 пішов у відставку лише у листопаді 2018 року. У зв`язку із чим вважає, що усі судді колегії працювали тривалий час з суддею ОСОБА_4, добре його знають. Вказана справа стосується безпосередньо майнових інтересів сім`ї ОСОБА_4 . Оновлення судейського корпусу Харківського апеляційного суду ще не відбулося, тому заявник впевнений в упередженості колегії суддів відносно відповідача та тиск на колегію суддів Харківського апеляційного суду з боку судді ОСОБА_4

Обговоривши доводи заяви, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлено статтею 36 ЦПК України, згідно змісту якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України («Недопустимість повторної участі судді в розгляді справи»).

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, слід зауважити, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Так, суддя Плетньов В.В. дійсно працював суддею Апеляційного суду Харківської області з квітня 2011 року листопад 2018 року, та 01 листопада 2018 року звільнений з посади судді у відставку і вже не здійснює правосуддя.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2016 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5).

За змістом рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У п. 52 вищевказаного рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 р. у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Слід зазначити, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Відповідно з ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, які викладені у рішенні від 24 травня 1989 по справі (Hauschild v. Denmark) стосовно критеріїв об`єктивної безсторонності судового органу, а саме: наявності достатніх гарантій для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Наведені у заяві про відвід доводи стосовно сумнівів у безсторонності суддів виходять поза межі визначеної у п. 2 ст. 6 Конвенції презумпції невинуватості, яка може бути спростована лише у передбаченому законом порядку. В цьому контексті доводи заяви про відвід також слід визнати необґрунтованими.

При цьому заява не містить доводів та посилання на докази стосовно наявності потенційного чи реального конфлікту інтересів між суддями колегії та суддею у відставці ОСОБА_4, з яким у суддів колегії втрачений службовий зв`язок.

При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 44 та «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 poку, п. 58).

Таким чином, ОСОБА_1 не навів будь-яких відомостей, які в розумінні ст. 36, 37 ЦПК України є підставою для відводу колегії суддів. Отже, заявлений ОСОБА_1 відвід суддів Харківського апеляційного суду є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід

Керуючись ст.ст. 33, 36, 39-41, 389 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів вважати необґрунтованою.

Справу передати на автоматизований розподіл для визначення колегії суддів для розгляду заяви про відвід.

Провадження у справі зупинити до вирішення заяви про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна