УХВАЛА

іменем України

22 серпня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Бібіка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

в с т а н о в и в:

15.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, яка полягає у не знятті арешту, накладеного на житловий будинок АДРЕСА_1 , за виконавчим листом № 2-449, виданим 06.03.2008 Зміївським районним судом Харківської області; зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Харківській області в особі Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області зняти арешт та заборону відчуження, які було застосовано на виконання постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження 01.11.2010, ВДВС Зміївського РУЮ, серія АК № 891882, знято з оригіналу: серія АА № 549978 заява про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна № 5106 від 01.11.2010, надійшла на виконання 02.11.2010, вх. № 962/02-32, заборона № 77/2010.

В обґрунтування скарги вказано, що 29.05.2019 з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 168418374, яка була видана в центрі надання адмніїстративних послуг при Зміївській районній державній адміністрації Харківської області дізнався про те, що на належній йому на праві приватної власності будинок АДРЕСА_1 , накладено арешт, реестраційний номер обтяження 10438928, на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження 01.11.2010, ВДВС Зміївського РУЮ, серія АК № 891882, знято з оригіналу серія АА № 549978 , заява про реєстрацію обтяження об`єкту нерухомого майна № 5106 від 01.11.2010, надійшла на виконання 02.11.2010 року, вх. № 962/02-32, заборона №77/2010; зареєстровано 02.11.2010 р. за № 10438928 реєстратором: Зміївська державна нотаріальна контора. Зазначену постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження я від Зміївського ВДВС він не отримував і не знав про її існування до 29 травня 2019 року.

В Зміївській державній нотаріальній конторі йому була видана копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 листопада 2010 року , яка винесена державним виконавцем ВДВС Зміївського РУЮ Шевченко А.О. на виконання виконавчого листа № 2-449, виданого Зміївським районним судом Харківської області 06.03.2008 року.

Станом на 28 липня 2019 року, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, стосовно належного йому на праві власності будинку АДРЕСА_1 , існують відомості про його арешт з незмінними підставами обтяження.

В липні 2019 року він отримав відповідь за підписом начальника Змйвського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області Пономарьової А.О. вих. № 10462 від 10.07.2019 р., в якій зазначається, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 10.07.2019 року відкритих виконавчих проваджень, де я є боржником у відділі не має. Надати інформацію стосовно виконавчих проваджень, які завершені до 2015 року немає можливості у зв`язку з тим, що відповідно до п. 9.9. порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, складає 3 роки, після чого вони підлягають знищенню.

Як вбачається з Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 листопада 2010 року, в провадженні у відділі державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-449 , виданого 06.03.2008 року Зміївським районним судом Харківської області про стягнення аліментів на утримання дитинпи.

Постанову про відкриття зазначеного виконавчого провадження він не отримував. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була винесена державним виконавцем в зв`язку з існуванням заборгованості по аліментам, сума заборгованості по аліментам в постанові не зазначена. Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 06.03.2008 № 2-449 про стягнення аліментів виконано у повному обсязі. Наразі, зазначене виконавче провадження знищене, але постанова про арешт належного йому на праві приватної особистої власності майна (будинку АДРЕСА_1 ) не скасоване, що порушує його законні права та інтереси, оскільки вказаний арешт позбавляє його прав, як власника зазначеного майна, вільно розпоряджатися своїм майном, що вказує на неправомірну бездіяльність ГТУЮ у Харківській області в особі Зміївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила розглянути скаргу за її відсутністю та за відсутністю ОСОБА_1 на задоволенні скарги наполягала з підстав, викладених у ній.

Представник Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, про причини неявки суду не відомо, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи скарги, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а. с. 13)

Постановою державного виконавця Зміївського РУЮ Шевченко А.О. від 01.11.2010 в ході виконання виконавчого листа № 2-449, виданого 06.03.2008 Зміївським районним судом Харківської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 14)

10.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області з заявою, в якій просив повідомити про результати вказаного виконавчого провадження (а.с. 15)

З листа начальника Відділу від 10.07.2019 за вих.. № 10462 вбачається, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 10.07.2019 року відкритих виконавчих проваджень, де я є боржником у відділі не має. Надати інформацію стосовно виконавчих проваджень, які завершені до 2015 року немає можливості у зв`язку з тим, що відповідно до п. 9.9. порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, складає 3 роки, після чого вони підлягають знищенню (а.с. 16)

Згідно ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Принцип мирного володіння майном закріплений у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і, основоположних свобод (ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес попри способи, перелічені у даній нормі, іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права і свободи.

Відповідно до вимог ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Статтею 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" зазначено, що державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно ст. 7 цього ж Закону працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованихКонституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред`явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (606-ХІV), чинний на час виникнення правовідносин, державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, зокрема проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

За інформацією, отриманою від начальника відділу Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пономарьової А. О. виконавчі провадження щодо примусового виконання рішень суду, які завершені до 2015 року, не збереглися, відкритих виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_1 , немає.

Таким чином, наявні передбачені статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження"(606-ХІV), чинний на час виникнення правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Що кореспондує зі статтею 40 ЗУ "Про виконавче провадження" (1404-VІІ).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі змістом зазначених норм ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється для захисту саме порушених прав чи свобод скаржника.

Оскільки під час закінчення виконавчих проваджень державним виконавцем не прийнято постанову про зняття арешту з майна та не вчинено дії щодо реєстрації припинення обтяження майна боржника, така бездіяльність державного виконавця суперечить вимогам ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" та підлягає визнанню неправомірною.

За таких обставин, скарга ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання начальника відділу зняти арешт та заборону відчуження усього належного йому майна, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо не вчинення дій по зняттю арешту майна та зобов`язати начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області зняти арешт та заборону на відчуження з житлового будинку АДРЕСА_1 , що застосовані постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.11.2010 державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Начальнику Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про виконання даної ухвали повідомити суд і заявника ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня одержання копії цієї ухвали.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 22.08.2019.

Головуючий: