Справа № 583/3863/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді - Сидоренка Р.В.,

при секретарі - Шаміладзе В.В.,

за участю:

представника відповідача, адвоката - Собини П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів отриманих від кредитної установи на придбання автомобіля та процентної ставки за користування кредитом,

у с т а н о в и в :

29.12.2016 р. позивач звернувся до суду із позовом прохаючи визнати за нею право власності на Ѕ рівну частину автомобіля марки «Ford Sсогріо 2.0 ЗНГ», номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з переобладнаним газовим редуктором «Томасетто» (виробництво Італія) для роботи на зрідженому нафтовому газі (ЗНГ), з підстав набуття права спільної сумісної власності на зазначений транспортний засіб подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за час шлюбу.

05.09.2019 р. позивач змінила предмет позову прохаючи за наслідками розгляду цивільної справи стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 гроші в розмірі Ѕ частини коштів, отриманих під кредитні умови відповідно до договору кредитування №014/9880/82/76441 з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 14.08.2007 на строк до 14.08.2017 на споживчі цілі у розмірі 30000.00 грн. з процентною ставкою за користування кредитом за цільовим призначенням для придбання автомобілю марки «Ford Sсогріо 2.0» (легковий комбі - В) іноземного виробництва, переобладнаного газовим редуктором «Томасетто» (виробництво Італія) для роботи на зрідженому нафтовому газі (2.0 ЗНГ), державний реєстраційний номер 353-62 НОМЕР_3 , 1990 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , який у 2016 році перереєстрований на автомобіль марки «Ford Sсогріо 2.0», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1990 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , за технічними параметрами та реквізитами як один і той самий транспортний засіб, на даний час обліковується за державним реєстраційним номером ВМ 7350 ВЕ, 1990 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , в сумі 15000.00 грн. сплаченого банківського кредиту та 10446.72 грн. відсотків, сплачених коштів сімейного бюджету подружжя за умовами банківського кредиту, загально сумою 25446.72 грн.

Вимоги позивач мотивує тим, що з 26.05.1990 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до його розірвання 22.09.2015. За час перебування у шлюбі для придбання транспортного засобу у ПАТ «Банк Аваль» 14.08.2007 був отриманий цільовий кредит на суму 30000 грн. забезпечений іпотекою, який 03.10.2012 був повністю погашений. 15.08.2007 у володіння та користування подружжям був придбаний автомобіль марки «Ford Scorpio 2.0», 1990 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .Власнику зазначеного транспортного засобу ОСОБА_4 були сплачені кошти у розмірі 30000 грн. та було нотаріально посвідчено довіреність на право володіння, користування та розпорядження автомобілем на строк 20 років, тобто до 15.08.2027. Того ж дня автомобіль був оснащений газовим обладнанням. З 15.08.2007 автомобіль із володіння сім`ї не вибував. Після розірвання шлюбу автомобіль був залишений у володінні та користуванні відповідача. У зв`язку із смертю ОСОБА_4 починаючи із 4.06.2014 і по 29.12.2016 ОСОБА_2 володів та користувався спірним ТЗ без законних на те підстав. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла за законом його рідна донька ОСОБА_5 , яка в подальшому, 29.12.2016 відчужила автомобіль відповідачу згідно договору купівлі-продажу. Таким чином, з огляду на вищенаведені фактичні обставини та положення законодавства, вважає, що колишній чоловік у шлюбі використав спільні кошти подружжя, отримані від кредитування та сплати відсотків за кредитування на придбання транспортного засобу (спірного автомобілю) у власних цілях, після чого перереєстрував даний транспортний засіб (легковий автомобіль) на власний розсуд за новими технічними параметрами та без відповідної на те згоди позивача, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості коштів, які були витрачені на придбання даного автомобілю. Зазначає, що відповідач не визнає за позивачкою права власності на грошові кошти, які були отримані за наслідком кредитування за цільовим призначенням для придбання транспортного засобу (автомобіля) та витрачені для оплати за автомобіль зі сплатою відсотків за кредитними умовами.

У судове засідання позивач та його представники не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Від представника позивача надійшла письмова заява із проханням розглянути справу у відсутність сторони позивача на підставі наявних доказів.

Відповідач також до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що насправді кредит сім`я отримувала на споживчі цілі, як зазначено у змісті самого договору (а не на придбання авто), а саме - на лікування позивачки. Вказаний у позовній заяві автомобіль не придбавався, гроші попередньому власнику за нього не передавались на той час. Наявна у справі розписка про передачу коштів позивачкою попередньому власнику авто є сфальсифікованою, тому сторона позивача і не надає її для огляду в оригіналі. Шляхом проведення експертизи підпису ця обставина могла б бути встановлена беззаперечно. На минулі судові засіданні даний доказ стороною позивача не надавався, основний текст розписки набраний та роздрукований на принтері, що свідчить про підробку цього доказу. Оскільки сторона позивача не надала цей доказ у оригіналі, прохає суд не брати його до уваги при прийнятті рішення по суті спору. Автомобіль відповідач придбав в подальшому після розірвання шлюбу за власні кошти у наступного власника, так як їй він не був потрібен. Звертає увагу на ту обставину, що справжня вартість автомобіля, як на момент отримання його подружжям у користування, так і на момент розірвання шлюбу між сторонами була значно більшою, аніж сума зазначена у договорі. Йому не відомо, щоб судом приймалось рішення про визнання правочину у вигляді довіреності виданої сторонам попереднім власником удаваним з метою приховання договору купівлі-продажу, із таким позовом позивач до суду не зверталась. Навпаки, наявне судове рішення Охтирського міськрайонного суду від 21.06.2018 р., яким у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Територіального сервісного центру 5943 регіонального сервісного центру МВС України в Сумській області про встановлення факту придбання сторонами як подружжям вищевказаного транспортного засобу 15.08.2007 у ОСОБА_4 було відмовлено.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

26.05.1990 між сторонами був зареєстрований шлюб, про що 26.05.1990 виконкомом Чупахівської селищної ради, Охтирського району, Сумської області, в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. (а.с. 9 т. 1)

Згідно нотаріально посвідченої довіреності від 15.08.2007 ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_2 представляти свої інтереси в органах ДАІ. МРЕВ або будь-яких інших установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності з усіх без винятку питань, пов`язаних із експлуатацією та використанням транспортного засобу автомобіля марки «Ford Sсогріо 2.0», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , для чого надав право у тому числі керувати транспортним засобом. (а.с. 47 т. 1)

14.08.2007 між ВАТ «Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір 014/9880/82/76441 на споживчі цілі на строк до 14.08.2017 у розмірі 30000 грн. з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 18 відсотків річних.

В заяві-анкеті позичальника зазначене цільове використання кредиту - придбання автомобіля.

В забезпечення вимоги позичальника, що випливає з кредитного договору 014/9880/82/76441 між ВАТ «Банк Аваль» та ОСОБА_2 , укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира в АДРЕСА_1 , за № АДРЕСА_2 . (а.с. 10-17, 125-185, 223-268, т. 1)

Зазначена сума кредиту разом з відсотками була сплачена відповідачем достроково та 03.10.2012 р. приватним нотаріусом Зіньківським І.М. була знята заборона на відчуження нерухомого майна згідно вищевказаного договору іпотеки (а.с. 15-16, 184 т. 1)

22.09.2015 шлюб між подружжям розірвано, про що відділом державної реєстрації цивільного стану по Охтирському району реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 22.09.2015 складено відповідний запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 18 т. 1).

12.07.2017 ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 », про що Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області 12.07.2017 складено відповідний запис № 64, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. т. 2)

22.12.2016 ОСОБА_2 звернувся до ТСЦ 5943 із заявою № НОМЕР_5 про проведення операції «Перереєстрація транспортного засобу на нового власника по успадкуванню за законом», додано свідоцтво про право на спадщину НВО009716 06.12.2016. Транспортний засіб «Ford Scorpio 2.0», 1990 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Автомобіль перереєстрований за новим власником ОСОБА_5 , видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_4 . Зазначене підтверджується заявою ОСОБА_5 , висновком експертного дослідження № 19/5943/2207 від 22.12.2016, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.12.2016 НВО 009716, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі.

29.12.2016 ОСОБА_5 звернулася до ТСЦ 5943 з заявою № НОМЕР_7 про проведення операції «Перереєстрація транспортного засобу на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ». Укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5943/2016/270557 від 29.12.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , предметом якого є автомобіль «Ford Scorpio 2.0», 1990 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . Продаж вчинено за 1000 грн. Автомобіль перереєстрований за новим власником ОСОБА_2 , видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 .

Прохаючи стягнути із відповідача суму коштів сплаченою подружжям за кредитом позивач посилається на те, що насправді 15.08.2007 р. між сторонами мав місце інший правочин, а саме договір купівлі-продажу транспортного засобу.

Як на доказ вона посилається на світлокопію розписки надрукованої за допомогою принтера за текстом якої « ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 гроші у сумі 30000 гривень за автомобіль «Ford Scorpio 2.0», д.н.з. НОМЕР_2 , претензій з даного приводу не має. Гроші отримав в натурі з передачею транспортного засобу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ». яка датована 15.08.2007 р. та на якій мається підпис кульковою ручкою. Також позивач посилається на світлокопію акту приймання-передачі транспортного засобу переобладнаного для роботи на зрідженому нафтовому газі за №0041498 від 15.08.2007 за яким підприємство на виконання замовлення ОСОБА_4 вчинило зазначене переобладнання. На зворотному боці зазначеного акту мається напис кульковою ручкою «автомобіль «Ford Scorpio 2.0», д.н.з. НОМЕР_2 після установки газовим обладнанням отримала 15.08.2007 р. від ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в м. Харків у механічно справному стані. Претензій не маю. 15.08.2007, ОСОБА_3 , підпис».

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частинах першій, другій статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (стороною).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до частини другої статті 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий право чин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Згідно зі статтею 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проте позивач із позовом про визнання правочину удаваним до суду не зверталась.

Даючи оцінку наданої позивачкою копії розписки про отримання попереднім власником коштів за автомобіль суд виходить з наступного.

Так, у судовому засіданні стороною відповідача була поставлена під сумнів дійсність зазначеної розписки з мотивів наведених у вищевикладеному поясненні представника відповідача.

Суд погодився із клопотанням представника відповідача щодо витребування оригіналу зазначеної розписки для її дослідження у судовому засіданні з подальшим вирішенням питання щодо можливості призначення експертизи підпису попереднього власника авто. 25.11.2019 позивачу та її представнику судом були направлені листи із проханням надати для огляду оригінал зазначеної розписки. Проте оригіналу розписи суду для огляду надано не було. З огляду на викладене, керуючись ч. 6 ст. 95 ЦПК України, суд при вирішенні спору по суті не бере до уваги зазначений доказ.

Здійснений на зворотному боці від імені позивача напис кульковою ручкою про отримання автомобіля (достовірність якого також ставиться під сумнів стороною відповідача) також, як самостійно, так і сукупності із іншими наданими стороною позивача доказами, не може беззаперечно свідчити про наявність фактично укладеного між сторонами договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Даючи оцінку наданому стороною позивача кредитному договору суд виходить із того, що даний кредит дійсно було отримано на споживчі цілі та погашено за рахунок спільних коштів подружжя за час їхнього перебування у шлюбі. Проте суду не надано належних і допустимих доказів про те, що ці кошти були витрачені подружжям саме на придбання зазначеного транспортного засобу, а також про те, що зазначена сума коштів була потрачена відповідачем на особисті цілі не в інтересах сімї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Згідно зі ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Згідно з пунктами 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

Таким чином, законодавець визначив спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, тому визнання укладеним договору купівлі-продажу та права власності на нього не є належним способом захисту порушеного права.

Отже порядок набуття права власності на транспортні засоби пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах, чого зроблено не було.

Також, суд констатує ту обставину, позивач прохаючи про стягнення коштів отриманих від кредитної установи на придбання автомобіля та процентної ставки за користування кредитом обрала не вірний спосіб захисту права, бо у випадку доведення набуття права власності (а не користування) на авто, мала б право претендувати на рівну частину його вартості на момент припинення шлюбу між сторонами, а не на частину сум отриманого кредиту з відсотками.

Таким чином, з огляду на викладене у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити за безпідставністю та залишити без відшкодування понесені нею судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11-13, 89, 133, 141, 206, 258-259, 263-265, 267-268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів отриманих від кредитної установи на придбання автомобіля та процентної ставки за користування кредитом відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Р.В.Сидоренко