Дата документу 20.08.2019 Справа № 331/1093/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1093/19
Провадження №22-ц/807/2686/19
Головуючий в 1-й інстанції - Жукова О.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів: секретар:Кримської О.М., Полякова О.З., Бєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідач є батьком дитини. На теперішній час через фактичне припинення шлюбних стосунків малолітня дитина проживає з нею. Оскільки між нею та відповідачем не досягнута домовленість щодо сплати аліментів, вимушена звернутися до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 14.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначене рішення суду скасувати, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції позивач та відповідач подали спільну заяву про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

В тексті мирової угоди сторони просять затвердити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мирову угоду, за якою стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 14.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні апеляційного суду, після роз`яснення наслідків закриття провадження у справі та не виконання мирової угоди, передбачених ст.ст. 207.208 ЦПК України, сторони особисто підтримали затвердження мирової угоди.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо мирова угода відповідає ст.ст. 206, 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватись лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними, або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Також не встановлено, що вказана мирова угода укладається не в інтересах дитини, оскільки передбачає стягнення аліментів лише з батька у розмірі прожиткового мінімуму встановленого державою.

Вивчивши зміст мирової угоди, підписаної сторонами, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що мирова угода підлягає затвердженню судом, так як вона відповідає вимогам ст.ст.206, 207 ЦПК України, не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, та може бути виконана.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2019 року необхідно визнати нечинним, а провадження в справі закрити.

Керуючись ст.ст. 207, 373, 389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, відповідно до умов якої стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час проведення сплати, щомісячно з 14.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала Запорізького апеляційного суду у справі є виконавчим документом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 07 березня 2034 року.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2019 року визнати нечинним, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 21 серпня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

О. М. Кримська

О. З. Поляков