РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року

м. Рівне

Справа № 570/4501/15-ц

Провадження № 22-ц/4815/1538/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Бондаренко Н. В., Хилевича С. В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л. В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

боржник ОСОБА_2 ,

заінтересована особа Рівненський районний відділ Державної виконавчої служби

Головного територіального управління юстиції,

заінтересована особа Акціонерне товариство «Оксі Банк»,

заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Укрфінанс груп»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року у складі судді Кушнір Н. В., постановлену в м. Рівне, відомості про дату складання повного тексту ухвали відсутні,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Рівненським районним судом Рівненської області, про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль», в якому просила замінити стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_1 , оскільки вона набула права вимоги до боржника за договорами про відступлення права вимоги.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року вказану заяву задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП № 54878615 на ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції вмотивована передбаченим законом правом суду у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження замінити таку сторону її правонаступником, та обґрунтована тим, що у зв`язку з укладенням договорів відступлення права вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» вважається таким, що вибув як стягувач із виконавчого провадження про стягнення заборгованості по кредиту за судовим рішенням.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі покликається на статтю 1054 ЦК України, якою визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах, і цей перелік є вичерпним. Додає, що такими є банк або інша фінансова установа. Пояснює, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки вони надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Доводить, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи, якою в даному випадку є ОСОБА_1 , суперечить положенням статей 512, 1054 ЦК України, адже для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт. Звертає увагу на порушення місцевим судом норм процесуального права, які виявилися, по-перше, у тому, що Рівненський районний відділ ДВС ГТУЮ в Рівненській області не був залучений до участі у справі як орган виконавчої служби, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, в якому відбувається заміна сторони; по-друге, у тому, що боржник по справі не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, учасником якої він є. Пояснює, що ні він сам, ні члени його сім`ї, які проживають разом із ним, жодних документів, що стосуються справи, не отримували, що, в свою чергу, позбавило його права подати до суду заперечення на заяву, скористатися правничою допомогою. Акцентує увагу на тому, що в матеріалах справи відсутні відомості про надсилання на адресу боржника будь-яких документів від суду по даній справі. Зазначає, що порушення норм процесуального права в даному випадку є обов`язковою умовою для скасування судового рішення. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

У поданих на апеляційну скаргу відзивах АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (кожен окремо) вважають ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 30 березня 2016 року Рівненським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист по справі за позовом АТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/89-07/254 від 12 червня 2007 року.

Постановами державного виконавця Рівненського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Коржаневської В. А. від 17.10.2017 року ВП № 54877715 відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості в сумі 267 259,41 грн. та 2004,45 грн. (а.с. 24, 25).

31 липня 2019 року між АТ «Райфайзен Банк Аваль» та АТ «ОксіБанк» укладено договір відступлення права вимоги (а.с. 3-7). 31 липня 2019 року між АТ «ОксіБанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» укладено договір відступлення права вимоги (а.с. 12-14).

05 серпня 2019 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги № 05-08/2 (а.с. 16-20).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. Це є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог Закону.

Доказом правонаступництва є правочин щодо заміни кредитора договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження». Даний висновок викладений в постанові Верховного суду України від 20 листопада 2913 року по справі 6-122цс13.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст.55 ЦПК України, згідно якої, у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

Частиною третьою 3 ст. 442 ЦПК України встановлено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не було повідомлено боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_2 про розгляд заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, що є порушенням процесуального порядку, встановленого ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовною підставою для скасування судового рішення. Про це зазначено в постанові Верховного Суду у справі № 295/5011/15-ц (касаційне провадження № 61-1125св17).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку(ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 130 ЦПК України встановлено, що розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів направлення судових повісток про виклик до суду для розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження на ім`я ОСОБА_2 , і, відповідно, доказів їх вручення апелянту.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь-яких аргументів, які спростовували б висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , як правонаступник кредитора, правомірно звернулась до суду із заявою про надання їй статусу сторони виконавчого провадження, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не навів, і висновок суду першої інстанції в цій частині відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Безпідставні доводи апеляційної скарги про те, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки вони надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ.

Судом достовірно встановлено, що на момент переходу права вимоги до ОСОБА_1 , між банком і боржником ОСОБА_2 існували зобов"язання за невиконання рішення суду, а не зобов"язання, визначені умовами кредитного договору.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні ВП № 54878615 з Акеціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 12.04.2002р., ІПН НОМЕР_2 ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н. В. підпис Хилевич С. В.

Копія вірна: суддя

Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.