ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/5615/18 Головуючий в І інстанції: Матвєєва Н.В.
Номер провадження: №22-ц/819/1298/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Пісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Сокуренка Євгена Сергійовича, діючого в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 травня 2019 року, у складі судді Матвєєвої Н.В., у справі за позовом адвоката Крижановського Миколи Михайловича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", Рилєєва Олександра Олександровича - державного реєстратора Херсонської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації", Державного підприємства "Центр оцінки та інформації" про скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В :

05 грудня 2018 року адвокат Крижановський М.М., діючий в інтересах позивачів, звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", Рилєєва Олександра Олександровича - державного реєстратора Херсонської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації", Державного підприємства "Центр оцінки та інформації", в якому просив:

--- визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" Рилєєва Олександра Олександровича від 07.12.2016 року № 32764330 про реєстрацію за ПАТ КБ "Приватбанк" права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107;

--- визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" Рилєєва Олександра Олександровича від 07.12.2016 року № 32765914 про реєстрацію за ПАТ КБ "Приватбанк" права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107;

--- стягнути з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь позивачів судові витрати, зокрема, витрати на правничу допомогу в сумі 18530грн.

Позов обґрунтований наступним.

Згідно з кредитним договором № HEN0GA00000024 від 20.06.2007 року ПАТ КБ "Приватбанк" надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 40600 доларів США під заставу жилої нерухомості, а також 3866 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, сплата за яким здійснюється періодичними платежами з 17 по 24 число кожного місяця, строком до 20.06.2016 року.

Забезпеченням виконання позичальником зобов`язань виступає іпотека квартир: 2-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 та 2-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

07.12.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до державного реєстратора Рилєєва О.О. із заявами про державну реєстрацію прав - про реєстрацію за ПАТ КБ "Приватбанк" права власності на вищезазначені квартири. Цього ж дня державним реєстратором Рилєєвим О.О. прийнято два рішення № 32764330 та № 32765914, якими за ПАТ КБ "Приватбанк" було зареєстровано право власності на вищевказані квартири.

Однак, іпотекодавці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 не отримували від ПАТ КБ "Приватбанк" письмові вимоги про усунення порушень основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору та/або попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги і серед документів, поданих банком для державної реєстрації права власності, відсутній документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцями та боржником письмової вимоги банку. Також, не отримували від ПАТ КБ "Приватбанк" документу про оцінку предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, хоча наявність такого документу є обов`язковою згідно з вимогами ст.37 Закону України "Про іпотеку".

Отже, державний реєстратор Рилєєв О .О. був зобов`язаний зупинити розгляд заяв про державну реєстрацію прав та повідомити банк про необхідність подати відсутні документи протягом 30 днів, проте він здійснив державну реєстрацію права власності за відсутності необхідних документів.

Крім того, 07.06.2014 року набув чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", п.1 якого передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 ЗУ "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 ЗУ "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадян України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, що перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140кв.м для квартири та 250кв.м для житлового будинку.

Отже, державний реєстратор Рилєєв О.О . здійснив державну реєстрацію права власності за ПАТ КБ "Приватбанк" з порушенням ЗУ "Про іпотеку", ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

На підставі викладеного просить задовольнити позов.

Представник відповідача АТ КБ "Приватбанк" надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що у зв`язку із тим, що позивач ОСОБА_1 не надавав своєчасно Банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до кредитного договору № HEN0GA00000024 від 20.06.2007 року,ПАТ КБ "Приватбанк" в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки 07.12.2016 року отримав у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . на підставі договору іпотеки від 21.06.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Олійником І.І. та зареєстрований у державному реєстрі під № 1767.

Вказала, що позивачі неодноразово отримували повідомлення від іпотекодержателя про намір останнього звернути стягнення на предмет іпотеки та не вчинили дії щодо погашення заборгованості.

Також зазначила, що звернення стягнення на квартиру позивачів як предмет іпотеки шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем здійснено не у примусовому порядку, оскільки реєстрація права власності за ПАТ КБ "Приватбанк" здійснена за згодою позивачів, що висловлено у договорі іпотеки, а тому ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 травня 2019 року позов задоволено частково:

--- визнано недійсним та скасовано рішення державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" Рилєєва О.О. від 07.12.2016 року № 32764330 про реєстрацію за ПАТ КБ "Приватбанк" права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107;

--- визнано недійсним та скасовано рішення державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" Рилєєва О.О. від 07.12.2016 року № 32765914 про реєстрацію за ПАТ КБ "Приватбанк" права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107;

--- стягнуто з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь держави судовий збір в сумі 1409,60 грн;

--- в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Сокуренко Євген Сергійович, діючий в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", просить вказане рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема зазначив, що судом залишено поза увагою встановлений факт невиконання позичальником грошових зобов`язань за договором позики, невиконання умов договору, що свідчить про порушення прав кредитора та необхідність їх захисту у спосіб, визначений у застереженні до договору іпотеки, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Позивачем не доведено належне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором чи інших обставин, що виключають звернення стягнення. Також, вказав, що судом не враховано й те, що неодноразово протягом 2014-2016 років від АТ КБ "ПриватБанк" позивачам було надіслано листи про порушення умов кредитного договору та задоволення вимог шляхом набуття права власності на нерухоме майно. Крім того, зазначив, що суд не звернув уваги на те, що банком було надано державному реєстратору усі необхідні документи для здійснення державної реєстрації, таким чином були наявні всі підстави для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно за АТ КБ "ПриватБанк", а сама реєстраційна дія відповідає чіткому алгоритму дій реєстратора визначених нормативно-правовими актами. Також, вказав, що суд не врахував того, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень договору іпотеки є безумовним, оскільки основне зобов`язання боржником виконане не було. Крім того, зазначив, що є необґрунтованим посилання суду першої інстанції на ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", оскільки дія цього Закону не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати зазначене майно та стосується лише стадії виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Тобто, рішення суду не оскаржується в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу в сумі 18530грн.

У своєму відзиві адвокат Крижановський М.М., діючий в інтересах позивачів, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа двічі призначалась до апеляційного розгляду (06.08.2019 року о 10-00 годині та 20.08.2019 року о 10-45 годині). Останнього разу відповідач державний реєстратор Рилеєєв О.О. та ДП "Центр оцінки та інформації", які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Згідно із кредитним договором №HEN0GA00000024 від 20.06.2007 року ЗАТ КБ "Приватбанк" зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 20 червня 2007 року по 20 червня 2016 року включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 40600 доларів США на наступні цілі: під заставу жилої нерухомості, а також у розмірі 3866 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструмента у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору та винагорода за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору (а.с.58-63).

Відповідно до п.33.3. іпотечного договору від 21.06.2007 року, укладеного між ЗАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , предметом іпотеки є нерухоме майно:

--- двокімнатна квартира №14, загальною площею 50,2 кв.м., житловою площею 28,7 кв . м., розташована за адресою: АДРЕСА_6 . Квартира належить усім трьом іпотекодавцям на праві спільної сумісної приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1998 року;

--- двокімнатна квартира №7 , загальною площею 48,5 кв . м., житловою площею 30,8 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.2005 року.

Відповідно до п.33.4 договору, сторони зазначили, що вартість предмета іпотеки складає 257550грн.

Згідно з п.33.2 договору іпотекою забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавця ОСОБА_1 за кредитним договором від 20.06.2007 року № HEN0GA00000024 по поверненню кредиту наданого у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в сумі 40600 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 5,05 грн. за 1 долар США станом на 20 червня 2007 року 205030грн, на строк з 20.06.2007 року по 20.06.2016 року.

Відповідно до п.22 договору, у випадку порушення Кредитного договору позичальником або іпотекодавцями іпотекодержатель направляє іпотекодавцям та /або позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом 30-денного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п.16.7.1, 16.7.2, 16.9 цього договору, відповідно до розділу V ЗУ "Про іпотеку", на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріусу або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься у цьому договорі.

Згідно з п.23 договору реалізація предмету іпотеки здійснюється відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Відповідно до п.27 звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом:

--- переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, в порядку ст.37 ЗУ "Про іпотеку";

--- продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в томі числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 ЗУ "Про іпотеку", для чого іпотекодавці надають іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавців, у т.ч. отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.49-57).

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.09.2017 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ПАТ КБ "ПриватБанк" на підставі рішень державного реєстратора Рилєєва О.О. Херсонської філії державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" за індексним номером 32764330 від 07.12.2016 року та індексним номером 32765914 від 07.12.2016 року (а.с.7, 8).

Відповідно до повідомлення від 02.03.2014 року № 30.1.0.0/2-802, надісланого від ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вбачається, що ПАТ КБ "Приватбанк" вимагає від ОСОБА_1 повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, які нараховані на день повернення кредиту в 30-денний строк з дня отримання цієї вимоги.

Також вбачається, що цією вимогою про усунення порушень ПАТ КБ "Приватбанк" попереджає, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов`язання в 30-денний строк з дня отримання вимоги, ПАТ КБ "Приватбанк" зі спливом цього строку має намір продати предмет іпотеки, уклавши відповідний договір купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем або звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який інший спосіб, передбачений законодавством України, кредитним договором та договором іпотеки (а.с.64-65).

Із повідомлень про вручення поштових відправлень вбачається, що вказане вище повідомлення від ПАТ КБ "Приватбанк" отримане 12.03.2014 року, зазначено прізвище Максак без ідентифікації конкретної особи, однак без підпису конкретних отримувачів (а.с.70-72).

Згідно із повідомленням від 12.08.2015 року № 30.1.0.0/2-802 вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знову направлено повідомлення банку у зв`язку з порушеннями зобов`язань за вказаним кредитним договором, в якому вказані заходи, заплановані банком, в разі непогашення кредитної заборгованості, а саме:

--- звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості та збитків;

--- передача інформації про них як неплатників до Бюро кредитних історій.

Також, банк вимагав у разі несплати простроченої заборгованості у термін не пізніше 5 календарних днів з дати одержання цього повідомлення повернути суму кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції (а.с.73-74).

Із реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів №2699 вбачається, що зазначене вище повідомлення 13.08.2015 року відправлено позивачам (а.с.75-78).

Проте доказів отримання зазначених повідомлень матеріали справи не містять.

Ухвалою суду першої інстанції від 26.02.2019 року за клопотанням представника позивачів витребувано у відділу реєстрації Новокаховської міської ради засвідчені копії документів, що були відскановані державним реєстратором Рилєєвим Олександром Олександровичем під час прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу):

--- від 07.12.2016 року № 32764330 про реєстрацію за ПАТ КБ "Приватбанк" права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107;

--- від 07.12.2016 року № 32765914 про реєстрацію за ПАТ КБ "Приватбанк" права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107 (а.с.107).

Із засвідчених копій вказаних документів вбачається, що в реєстраційних справах № 107 та № 107, містяться вимоги про усунення порушення від 10.10.2016 року на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , якими банк попереджає, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов`язання в 30-денний строк з дня отримання цієї вимоги, ПАТ КБ "Приватбанк" зі спливом цього строку здійснить звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки відповідно до ст.36,37 ЗУ "Про іпотеку" та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, до якого прирівнюється відповідне застереження, викладене в договорі іпотеки в п.27.

Однак, повідомлень про отримання зазначених вимог позивачами матеріали справи не містять.

Також із вказаних документів вбачається, що в реєстраційних справах міститься довідка про заборгованість за кредитним договором станом на 30.11.2016 року та договір іпотеки від 21.06.2007 року, укладений між ЗАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.115-135).

Задовольняючи позов в частині визнання недійсними та скасування рішень державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" Рилєєва О.О. від 07.12.2016 року № 32764330 та № 32765914, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах реєстраційних справ відсутні докази - документи, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя. Також, під час здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно позивачів за ПАТ КБ "Приватбанк" не здійснювалася оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності та не надсилалася ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що є порушенням ст.37 ЗУ "Про іпотеку" та порушує права власників нерухомого майна.

Також, суд виходив з того, що вказані рішення державного реєстратора Рилєєва О.О. від 07.12.2016 року прийнято в період дії ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті", який забороняв примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке є предметом іпотеки, за споживчими кредитами в іноземній валюті, що на думку Верховного Суду, висловлену в позиції Великої палати в постановах від 31.10.2018 року у справі №465/1310/17 та 10.04.2019 року у справі № 726/1538/16-ц поширюється, в тому числі, на позасудовий спосіб набуття права власності на предмет іпотеки на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті і до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно із ч.1 ст.36 Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до положень ст.37 вказаного Закону:

--- іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання (ч.1);

--- рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді (ч.4);

--- іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя (ч.5).

Відповідно до ч.1 ст.38 вказаного Закону, якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно із положеннями ст.23 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень":

--- розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно, зокрема, у такому випадку: подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством (п.1 ч.1);

--- державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника (ч.2);

--- якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви (ч.3);

--- рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви. Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково (ч.4);

--- у разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (ч.5).

Відповідно до п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженого Постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року) для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

За п.61 вказаного Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який набрав чинності 07.06.2014 року, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

--- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

--- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку (п.1).

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Вказаний Закон встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться.

При апеляційному розгляді до справи було залучено довідки, відповідно до яких усі троє позивачів зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , при цьому позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично проживають в квартирі АДРЕСА_1 , а позивач ОСОБА_3 - у квартирі АДРЕСА_2 . Також були залучені 5 Інформаційних довідок з різних реєстрів: три з них - щодо суб`єкта (щодо трьох позивачів), дві з них - щодо об`єкта нерухомого майна (щодо вказаних двох квартир). І згідно вказаним довідкам право власності на вказані квартири зареєстровано за ПАТ КБ "ПриватБанк", а у кожного з позивачів у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

З матеріалів справи вбачається, що предмет іпотеки підпадає під дію вказаного вище закону:

--- квартири є предметом іпотеки;

--- вони виступають як забезпечення зобов`язань позичальника та майнового поручителя за споживчим кредитом, наданими йому кредитною установою - резидентом України в іноземній валюті;

--- вказані квартири використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, за умови, що у позичальника/майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

--- площа кожної із квартир не перевищує 140 кв. метрів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані рішення державного реєстратора Рилєєва О.О. від 07.12.2016 року прийнято в період дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті", який забороняв примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна , яке є предметом іпотеки, за споживчими кредитами в іноземній валюті.

Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна.

За наслідками прийнятого державним реєстратором рішення про проведення державної реєстрації права власності на спірні квартири за банком за відповідним застереженням в іпотечному договорі, фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Така ж позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №465/1310/17.

Апеляційний суд враховує й той факт, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя та взагалі немає належних повідомлень про отримання зазначених вимог позивачами. Також, враховує, що під час здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно позивачів за ПАТ КБ "Приватбанк" не здійснювалася оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, що є порушенням ст.37 ЗУ "Про іпотеку" та порушує права власників нерухомого майна.

Отже, наявне порушення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що тягне за собою необхідність визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію за ПАТ КБ "Приватбанк" права власності на спірні квартири.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами та є такими, що висновків суду не спростовують. Зокрема, не приймаються до уваги посилання скаржника на встановлення факту невиконання позичальником грошових зобов`язань за договором позики, що свідчить про необхідність захисту прав банку у спосіб, визначений у застереженні до договору іпотеки, а також на неодноразове надсилання банком протягом 2014-2016 років позивачам листів про порушення умов кредитного договору та задоволення вимог шляхом набуття права власності на нерухоме майно, оскільки, як встановлено, жодного належного повідомлення про вручення вказаних листів матеріали справи не містять. Крім того, під час здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно позивачів забанком не здійснювалася оцінка предметів іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, що передбачено ст.37 ЗУ "Про іпотеку".А тому і підлягають відхиленню доводи, що банком було надано державному реєстратору усі необхідні документи для здійснення державної реєстрації. Крім того, не приймається до уваги й посилання скаржника на те, що Закон України "Про мораторій …" не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати зазначене майно та стосується лише стадії виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки, як вже зазначено, звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого майна, що є порушенням норм вищезазначеного Закону.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Сокуренка Євгена Сергійовича, діючого в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 22 серпня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська