ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/3329/19

Провадження № 22-ц/818/5281/19

26 грудня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Сащенко І.С., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 серпня 2019 року у складі судді Рибальченко Л.М. по справі № 638/3329/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Після уточнення позовних вимог просить стягнути аліменти на його утримання на час навчання в розмірі 1/5 частини доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до закінчення навчання.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 є його батьком. На теперішній час він - позивач, проживає разом з матір`ю та знаходиться на її забезпеченні, оскільки продовжує навчання на І курсі Харківського національного університету радіоелектроніки на денному відділенні факультету комп`ютерної інженерії управління , у зв`язку з чим потребує допомоги. Відсутність матеріального утримання ставить його в скрутне матеріальне становище, так як він не може працювати у зв`язку з навчанням на денній формі навчання. Також зазначає, що мати в даний час надавати матеріальну підтримку не має можливості, так як несе тягар утримання квартири, в якій вони мешкають. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки працює та має постійний дохід, непрацездатних осіб на своєму утриманні не має.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково. Він погоджується з обов`язком сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, проте розмір аліментів, що вимагає позивач є для нього завеликий. Зазначає, що 12 лютого 2019 року шлюб між ним та матір`ю позивача розірвано. На теперішний час у нього склалася інша сім`я та зареєстровано шлюб. Наразі він і позивач зі своєю матір`ю залишаються зареєстрованими за однією адресою , квартира належить на праві власності йому та його колишній дружині по 1/2 частині кожному. Проте, проживати та користуватися квартирою він не має можливості, оскільки ОСОБА_4 чинить йому перешкоди. Тому, сплата комунальних послуг проводиться колишньою дружиною виключно за послуги, які використані нею та сином. Він працює доцентом в Харківському національному університеті радіоелектроніки, іншого доходу не має, отримує заробітну плату (після сплати податків) у розмірі 9 360,60 грн., винаймає житло для своєї родини, тому сплачувати аліменти у розмірі 1/5 частини від його заробітку не має можливості. Згоден сплачувати 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1100 грн. щомісяця.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини від усіх видів доходу щомісяця, починаючи з 12 березня 2019 року і до 02 вересня 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання, не працює; відповідач працює та отримує постійний дохід, має змогу утримувати сина до закінчення ним навчання. Тому, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 просить рішення суду в частині розміру аліментів, стягнутих з нього на користь сина змінити з 1/5 частини на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. На сьогоднішній день у нього склалася інша сім`я, укладено шлюб. Вимушений разом з дружиною орендувати інше житло, оскільки проживати разом в одній квартирі з колишньою дружиною та сином неможливо. Орендуючі житло, він вимушений сплачувати за нього чималі кошти, замість того щоб направити їх на утримання сина.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без зміни. ОСОБА_2 працює та має регулярний дохід, судом першої інстанції правильно прийнято рішення про стягнення аліментів на його користь в частині від доходу.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денної форми навчання Харківського національного університету радіоелектроніки на денному відділенні факультету комп`ютерної інженерії управління.

ОСОБА_2 працює в Харківському національному університеті радіоелектроніки на посаді «Доцент» та має регулярний дохід, що підтверджується довідкою про доходи №13 від 12 липня 2019 року.

На теперішній час ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивач продовжує навчання, потребує матеріальної підтримки, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, що є підставою для задоволення позову.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що повнолітній син відповідача, який навчається у вищому навчальному закладі, перебуває на матеріальному забезпеченні матері, а тому стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків.

Між тим, щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню суд виходить за наступного.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що він перебуває у інших шлюбних відносинах, орендує житло, він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом.

Також, до суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 подана ксерокопія свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Серія НОМЕР_2 видано Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області від 13 листопада 2019 року).

Враховуючи обставини справи, перебування ОСОБА_2 з 08 червня 2019 року у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_6 ; народження доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на його утриманні, суд апеляційної інстанції вважає можливим зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з 1/5 частини від усіх видів заробітку до 1/7 частини від усіх видів заробітку щомісячно.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 серпня 2019 року - змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на його утримання на період навчання з 1/5 частини до 1/7 частини від усіх видів доходу щомісяця, починаючи з 12 березня 2019 року і до 02 вересня 2023 року.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.С. Сащенко

О.Ю. Тичкова