Справа № 509/313/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь Одеської області клопотання начальника Інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по м. Мінську про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Заводського району м. Мінська Республіки Білорусь від 18.04.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2018 року до суду надійшло вищевказане клопотання.

27 квітня 2018 року Овідіопольським районним судом Одеської області була постановлена ухвала, якою клопотання було задоволено.

Однак в вищевказаній ухвалі була допущена описка, а саме було вказано, що Клопотання Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання та виконання рішення іноземного суду задовольнити, а потрібно було вказати, що клопотання начальника Інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по м. Мінську про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Заводського району м. Мінська Республіки Білорусь від 18.04.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання рішення суду Заводського району м. Мінська Республіки Білорусь від 18.04.2017 року, шляхом стягнення з відповідача стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 189,81 рублів на рахунок BY50АКВВ, ОАО «АСБ Беларусбанк», БИКАКВВВY2Х, призначння платежу 03002 (судовий збір), отримувач платежу ГУМФ Республіки Беларусь по м. Мінську (УНП 101530339).

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень не надав.

Суд вивчивши клопотання, додані до неї документи, прийшов до наступного висновку.

Вирішуючи питання про надання дозволу на виконання зазначеного рішення суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних виробництвах в частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання та виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, винесених в порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання і виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає в певних ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити в останніх будь-які зміни.

Згідно ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковысть якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч. 1 ст. 396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено з підстав визначених ч. 2 ст. 396 ЦПК України.

У даний час між Україною і Урядом Республіки Беларусь діє Угода про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 (дата набрання чинності для України: 19.12.1992).

Згідно ст. 7 цієї Угоди Держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що вступили в законну силу. Рішення, винесені компетентними судами однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, повинні бути виконані на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав. Рішення, винесені компетентним судом однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав в частині звернення стягнення на майно відповідача, підлягають виконанню на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав органами, призначеними судом або визначеними законодавством цієї держави.

Згідно ст. 8 зазначеної Угоди виконання рішення відбувається за клопотанням зацікавленої Сторони. До клопотання додаються: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушено клопотання; офіційний документ про те, що рішення вступило в силу, якщо це не випливає з тексту самого рішення; докази про повідомлення іншої Сторони про процес; виконавчий документ.

Згідно ст. 9 зазначеної Угоди у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання Сторони, проти якої воно спрямоване, тільки якщо ця Сторона надасть компетентному суду за місцем, де віклопочуеться виконання рішення, докази того, що: а) судом держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, питається, раніше винесене рішення, яке набрало законної сили по справі між тими ж сторонами, про той самий предмет і на тих же підставах; б) є визнане рішення компетентного суду третьої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав або держави, яка не є членом Співдружності, щодо спору між тими ж сторонами, про той самий предмет і на тих же підставах; в) спір відповідно до цієї Угоди дозволений некомпетентним судом; г) інша сторона не була повідомлена про судовий процес; д) закінчився трирічний термін давності подачі рішення про примусове виконання.

Стягувачем до клопотання додано: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушено клопотання; офіційний документ про те, що рішення вступило в силу; відомості про те, що на території Республіки Беларусь рішення не виконувалося, докази про повідомлення іншої сторони про процес.

Зокрема, стягувачем надані відомості про те, що боржник був своєчасно повідомлений належним чином, про що свідчить підтвердження про вручення документа.

При таких обставинах рішення підлягає виконанню на території України.

Згідно ч. 8 ст. 395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день винесення рішення.

Керуючись ст. ст. 269, 390-395 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по м. Мінську про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Заводського району м. Мінська Республіки Білорусь від 18.04.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання рішення суду Заводського району м. Мінська Республіки Білорусь від 18.04.2017 року, шляхом стягнення з відповідача стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 189,81 рублів на рахунок BY50АКВВ, ОАО «АСБ Беларусбанк», БИКАКВВВY2Х, призначння платежу 03002 (судовий збір), отримувач платежу ГУМФ Республіки Беларусь по м. Мінську (УНП 101530339).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

На підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який надсилається для виконання в порядку, встановленому законом.

Суддя: Кириченко П.Л.