Номер провадження 2/754/574/19
Справа №754/213/17
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 03.07.2016р. в м. Києві сталась ДТП за участю транспортних засобів - ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2016р., яка залишена без змін Постановою Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2019р., ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.. 124 КУпАП.

У зв`язку з вказаною ДТП, ОСОБА_3 , звернувся до ТДВ СК «Альфа-гарант» із повідомленням про настання ДТП. З метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу позивача, проведено незалежну експертну оцінку та згідно звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 30.08.2016р., встановлено матеріального вартість збитку в розмірі 250538,82 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована, позивач 08.07.2016р. звернувся до ТДВ СК «Альфа-гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Враховуючи ліміт відповідальності страхової компанії, що становить 50000,00 грн. та розмір безумовної франшизи - 500,00 грн., позивач вважає, що ОСОБА_4 повинен відшкодувати йому суму коштів в розмірі 200538,82 грн. матеріального збитку та 500,00 грн. - розмір франшизи.

З огляду на викладене позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму коштів в розмірі 200538,81 грн. - матеріального збитку та 500,00 грн. - суму франшизи.

Ухвалою суду від 17.01.2017р. відкрито провадження по вищевказаній справі (а.с.49).

20.03.2018р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів, про повідомлення будь-яким чином відповідача про проведення оцінки. Крім того, у звіті зазначено вартість відновлювального ремонту, що дорівнює приблизній ціні такого ж транспортного засобу. А з позовної заяви випливає, що позивач намагається стягнути з відповідача суму збитків, що фактично дорівнює вартості такого ж автомобіля та не зазначено залишкової вартості транспортного засобу, яка реально існує у будь-якому випадку (а.с.107-108).

02.03.2018р. до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.126-129).

Ухвалою суду від 26.10.2018р. за клопотанням представника відповідача, призначено по матеріалам справи - судову автотоварознавчу експертизу (а.с.163-164).

Ухвалою суду від 15.11.2019р. відмовлено в задоволенні клопотання про повторне направлення справи на експертизу.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2016р. встановлено, що 03.07.2016р. о 08-00год. Сталась ДТП за участю автомобілів ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (а.с.15-16).

Вищевказаною постановою встановлено вину ОСОБА_4 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду м . Києва від 29.11.2016р., постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2016р. залишено без змін (а.с.17-20).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_3 є власником автомобіля - Рено Доккер, д.нз. НОМЕР_2 (а.с.10).

04 липня 2016р. ОСОБА_3 звернувся до ТДВ СК «Альфа-гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого (а.с.13-14).

Згідно звіту №04D/22/5 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Рено Доккер, д.н.з. НОМЕР_2 від 30.08.2016р., матеріальний збиток завданий власнику колісного транспортного засобу Рено Доккер, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження складає 250538,82 грн. з урахуванням ПДВ (а.с.21-43).

Представником відповідача надано рецензію ПП «Бізнес Капітал» на звіт №04D/22/5 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Рено Доккер, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якої звіт кваліфікується за ознакою 3 пункту 67 Національного стандарту №1 «загальну засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003р. №1440, як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що плинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків (а.с.112-117).

За клопотанням представника позивача, який не визнавав вартість нанесеного матеріального збитку позивачу, ухвалою суду від 26.10.2018р. по вищевказаній цивільній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу (а.с.163-164).

Згідно наданого листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 20.03.2019р., ухвала суду про призначення експертизи від 26.10.2018р. залишена без виконання, у зв`язку з не надходженням до інституту оплати за проведення судової експертизи (а.с.181).

При цьому, слід зазначити, що, відповідно до ухвали суду від 26.10.2018р., обов`язок оплати вартості експертизи був покладений на відповідача ОСОБА_4 .

Згідно пояснень представника відповідача та з поданого клопотання про повторне направлення матеріалів справи на експертизу, звернуто увагу суду такі причини невиконання ухвали суду відповідачем, як на неотримання останнім з експертної установи рахунку на оплату вартості експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.п.2, 6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07.07.1989 р. по справі «Юніон Аліметаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З огляду на викладене, суд не приймає, висловлені представником відповідача причини несплати вартості судової експертизи, оскільки не вважає їх поважними, враховуючи, що відповідач зацікавлений в проведенні судової експертизи з визначення вартості нанесеного матеріального збитку та всіляко повинен цікавитись етапами призначеної, за клопотанням його представника, судової експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки відповідачем та його представником не надано суду доказів, що спростовують вартість матеріальний збиток завданий власнику колісного транспортного засобу Рено Доккер, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, відповідно до звіту №04D/22/5 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Рено Доккер, д.н.з. НОМЕР_2 від 30.08.2016р., суд вважає позовну заяву ОСОБА_3 в частині стягнення матеріального збитку в розмірі 200538,82 грн., обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми безумовної франшизи, то суд не вбачає підстав для задоволення даної позовної вимоги, оскільки позивачем не надано суду жодних доказів, що підтверджують наявність такої франшизи в розмірі 500 грн., враховуючи заперечення відповідача та його представника, а також відсутність у останніх полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми франшизи в розмірі 500,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2005,38 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 82, 133, 141, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354,355 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1194 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальний збиток в розмірі 200538,82 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2005,38 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання -

АДРЕСА_2