У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді Тхір О.А.,

за участю секретаря судового засідання Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ТОВ «Кей-Колект», адвоката Мартиняк В.В., про зустрічне забезпечення позову у справі № 308/12118/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Балаж Марина Василівна, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_3 про визнання іпотечного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за вищевказаною позовною заявою.

Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2019 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на нежитлове приміщення літ. А поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № НОМЕР_1 ). Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним та приватним нотаріусам, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, органів місцевого самоврядування, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження), окрім запису про накладення арешту, стосовно нерухомого майна: нежитлове приміщення літ. А поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № НОМЕР_1 ).

Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» - адвокат Мартиняк В.В., звернувся до суду із заявою, в якій просить винести ухвалу про зустрічне забезпечення позову, зокрема просить суд зобов`язати позивача ОСОБА_1 , внести на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду грошові кошти у розмірі 1 053 027,28 (один мільйон п`ятдесят три тисячі двадцять сім) гривень 28 копійки в якості зустрічного забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача.

Заява про зустрічне забезпечення розглядається без повідомлення сторін та без участі сторін у справі, за таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши зміст заяви, оглянувши матеріали даної цивільної справи, суд доходить наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 18.07.2019 року судом вжито заходи забезпечення позову у даній справі.

При постановленні вказаної вище ухвали суд виходив із заявлених позовних вимог, зокрема наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» - адвокат Мартиняк В.В., звернувся до суду із заявою, в якій просить винести ухвалу про зустрічне забезпечення позову, зокрема просить суд зобов`язати позивача ОСОБА_1 , внести на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду грошові кошти у розмірі 1 053 027,28 (один мільйон п`ятдесят три тисячі двадцять сім) гривень 28 копійки в якості зустрічного забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача.

Відповідно до частин першої та третьої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач немає зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Частиною п`ятою статті 154 ЦПК України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Як зазначає представник відповідача, враховуючи обставини, які мали місце, а саме, представник позивача зловживаючи своїми процесуальними правами, заявлено необгрунтований та надуманий позов, з порушенням строків позовної давності, відповідач вважає за необхідне звернутись до суду з цією заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, це узгоджується з положеннями пункту 4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9.

Як встановлено судом, в період розгляду цивільної справи за позовом представника позивача - ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , Відповідачем ТОВ «Кей-Колект» відступлено право вимоги за кредитним договором № від 24.07.2007 року на підставі Договору факторингу №28-05-19 від 28 травня 2019 року та відступлено права та обов`язки іпотекодержателя на підставі Договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки посвідченого 28 травня 2019 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округ Кузьо Г.В., за реєстровим номером 1208.

Вказаними правочинами право вимоги відступлено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» .

Положеннями статті 154 ЦПК України визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Верховний Суд в постанові від 10 квітня 2019 року по справі №753/2380/18 провадження №61-38399ск18 констатував на обов`язковість розгляду зустрічного забезпечення в разі його заявлення Відповідачем по справі.

Це також узгоджується з положеннями пункту 6 вищевказаної постанови пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9, де зазначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Як обґрунтування заяви про зустрічне забезпечення позову, представник відповідача ОСОБА_5 В. ОСОБА_6 ., зазначає обставинами для реалізацію заходів забезпечення зустрічного забезпечення наступні обставини:

надуманість та необґрунтованість заявленого позову саме представником, а не безпосередньо іпотекодавцем - ОСОБА_1 , який виник через необачність приватного нотаріуса Матей Р.І., яка посвідчувала довіреність на підставі якої було придбано та передано в іпотеку спірне майно;

заявлення позову з пропуском всіх можливих строків позовної давності, про що було неодноразово наголошено головуючому судді;

виникнення іпотеки з моменту проведення державної реєстрації іпотеки в державному реєстрі іпотек - 24 липня 2007 року, та подальшу зміну лише власника на підставі письмової згоди ПАТ «УКРСИББАНК».

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком,за винятком випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Вжиття заходів зустрічного забезпечення у розумінні ч. 3 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України є не диспозитивним правом суду, а його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в результаті перегляду справи № 753/2380/18-ц у постанові від 10 квітня 2019 року (касаційне провадження № 61-38399св18).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України,передбачено,що кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, представником відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи підстави, на які посилається представник відповідача для забезпечення зустрічного позову - надуманість та необґрунтованість заявленого позову саме представником, а не безпосередньо іпотекодавцем - ОСОБА_1 та заявлення позову з пропуском всіх можливих строків позовної давності, які є запереченням по суті спору, та позицією сторони під час розгляду справи, суд вважає, що наведені підстави не доводять необхідності застосування зустрічного забезпечення, оскільки підстав, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України відносно позивача не доведено.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про існування обставин, що можуть спричинити збитки відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

За таких обставин, суд доходить висновку, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає.

Керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні заяви представника відповідача ТОВ «Кей-Колект», адвоката Мартиняк В.В., про зустрічне забезпечення позову у справі № 308/12118/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Балаж Марина Василівна, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_3 , про визнання іпотечного договору недійсним відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення в порядку та строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А. Тхір