Справа пр. №2/756/5361/19
У Х В А Л А

22 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування в особі начальника Бурлаки Алли Сергіївни, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі директора Остапенко Дар`ї Анатоліївни , про встановлення батьківства та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування в особі начальника Бурлаки А.С., відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі директора Остапенко Д.А., про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

Одночасно з поданням позову до суду позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

П. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн).

Також за приписами ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З позовної заяви вбачається, що позивачем, крім вимоги майнового характеру про стягнення аліментів, заявляється також дві вимоги немайнового характеру: про встановлення батьківства та про зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини.

Проте ОСОБА_1 до позовної заяви не долучено оригінал квитанції про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

Відтак, позивачеві слід надати докази сплати судового збору на реквізити Оболонського районного суду міста Києва окремо за кожну з вимог немайнового характеру у розмірі, встановленому п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, а саме - 1536,80 грн (768,40 грн + 768,40 грн = 1536,80 грн).

Крім того, вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

Так, за приписами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше, ніж за шість місяців.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто заявляє вимогу майнового характеру, однак всупереч положенням п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначає ціну позову.

П. п. 2, 4, 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, позивачем вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані.

За приписами ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Ч. 1 ст. 46 ЦПК України встановлено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Так, ОСОБА_1 вказує в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування в особі начальника Бурлаки А.С ., відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі директора Остапенко Д . А.

Проте позивач жодним чином не обгрунтовує необхідність залучення до участі у розгляді справи в якості третіх осіб органу опіки та піклування та відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, яким саме чином рішення у справі вплине на їх права, обов`язки чи законні інтереси.

До того ж незрозуміло, кого саме позивач вказує в якості третіх осіб у справі, - орган опіки та піклування та відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві чи їх посадових осіб Бурлаку А.С. та Остапенко Д.А .

Також ОСОБА_1 не конкретизовано, який саме орган опіки та піклування вона зазначає в якості третьої особи.

Відтак, позивачеві слід визначитись з колом третіх осіб у справі.

Окрім цього, у прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить суд зобов`язати третю особу Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести зміни до актового запису про народження №1702 у дані про батька дитини ОСОБА_4 та вказати ОСОБА_2 , виключивши ОСОБА_7 .

Однак, вказана юридична особа не є відповідачем у справі, а тому покладення на Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві обов`язку вчинити певні дії є недопустимим.

Таким чином, позивачеві слід визначитись зі змістом позовних вимог.

Також відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен заначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам всі надані позивачем копії письмових доказів (для суду, відповідача та третіх осіб) не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом позивача із зазначенням її ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення), позивачем не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналів поданих нею письмових доказів.

Більш того, позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинна подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування в особі начальника Бурлаки Алли Сергіївни, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі директора Остапенко Дар`ї Анатоліївни , про встановлення батьківства та стягнення аліментів залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків у термін до 30 серпня 2019 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Андрейчук