УХВАЛА

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 466/1004/19

провадження № 61-15253ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 березня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 липня 2019 року в справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) звернулося до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 березня 2019 року позовну заяву ГУ ПФУ у Львівській області визнано неподаною та повернуто.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 липня 2019 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 березня 2019 року визнано неподаною та повернуто.

09 серпня 2019 року Сільченко О. О., яка діє в інтересах ГУ ПФУ у Львівській області, надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 березня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 липня 2019 року.

В касаційній скарзі ГУ ПФУ у Львівській області просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 13 березня 2019 року необхідно відмовити, з огляду на таке.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту першого, другого частини першої статті 389 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку, зокрема:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Оскільки ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 13 березня 2019 року в апеляційному порядку не переглядалася, у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 12 липня 2019 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання юридичною особою касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становить 1 921 грн.

Отже, ГУ ПФУ у Львівській області за подання касаційної скарги на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 липня 2019 року необхідно сплатити 1 921 грн судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також, ГУ ПФУ у Львівській області в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 12 липня 2019 року необхідно уточнити вимоги касаційної скарги з урахуванням, передбачених статтею 409 ЦПК України повноважень касаційного суду та надати уточнену редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 12 липня 2019 року необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393, 394ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 березня 2019 року в справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії.

Залишити без руху касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 липня 2019 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 вересня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: С. Ю. Бурлаков