Справа №216/1973/17
Провадження № 4-с/216/39/19
УХВАЛА

іменем України

24 грудня 2019 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Марущак І.А.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі судових засідань №4 приміщення суду у м. Кривому Розі, скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Центрально-Міського відділу ДВС міста Кривий Ріг Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Сігай А.О. -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Сігай А.О. В обґрунтування поданої скарги було зазначено, що державний виконавець державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції 03.09.2019 вдруге незаконно виніс постанову про примусове виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16.10.2018 у справі № 216/1973/17 про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження. Постанова про відкриття виконавчого провадження вже виносилася державним виконавцем 06.12.2018, а постанова про стягнення виконавчого збору була винесена державним виконавцем 07.12.2019. Вказані постанови вже були оскаржені в Дніпровському апеляційному суді, яким дії державного виконавця визнанні незаконними, а постанови скасовані. У своїй скарзі заявник зазначає, що не чинить перешкод у виконанні судового рішення, а стягувач умисно створив такі умови, щоб їх дитина не бажала спілкування з батьком. Син категорично не хоче спілкуватися з батьком і вона нічого з цим не може вдіяти, ні вона, ні психолог, ні працівник у справах дітей не можуть змінити відношення сина до батька. Разом з цим, ОСОБА_1 не зрозуміло на якій підставі з неї стягують гроші за невиконання рішення суду, у виконанні, якого вона не чинить перешкод. Заявник вважає, що постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з нею виконавчого збору та про стягнення обов`язкових витрат виконавчого провадження є незаконними, оскільки не було необхідності у відкритті провадження, так як вона була налаштована на добровільне виконання судового рішення, тому для неї є незрозумілим, за що вона повинна сплачувати виконавчий збір та обов`язкові витрати. На підставі вищевикладеного, заявник просить суд: визнати незаконними дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції з прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та постанову про витрати виконавчого провадження від 03.09.2019 та скасувати вказані постанови.

Заявник ОСОБА_1 та старший державний виконавець Центрально-Міського відділу ДВС міста Кривий Ріг Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Сігай А.О. у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, їх неявка згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши подані сторонами документи, у тосу числі матеріали виконавчого провадження №59933186, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сігай А.О. від 03.09.2019 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №216/1973/17, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про усунення перешкод ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною, та постановами від 03.09.2019 у відповідності до вимог ст.ст. 27, 42 Закону України «Про виконавче провадження» було стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 8346,00 грн, а також обов`язкові витрати виконавчого провадження в розмірі 72,70 грн.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення (стаття 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нормами статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» визначені правила виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Відповідно до ч.1 ст.64-1 зазначеного Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Згідно з ч. 2 ст. 64-1 цього Закону державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Частина 5 статті 64-1 Закону встановлює, що у разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, а ч. 6 зазначеної норми закону передбачено, що, якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Як вбачається зі змісту постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року в рамках вищевказаного виконавчого провадження вже було скасовано постанови державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Смаглюк О.А. від 06.12.2018 про відкриття виконавчого провадження та від 17.12.2018 року про стягнення виконавчого збору та закрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №216/1973/17, оскільки судом було встановлено відсутність з боку боржниці ОСОБА_1 перешкод стягувачу ОСОБА_2 у побаченнях із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже і відсутність наміру у невиконанні рішення суду, тому підстав для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною та стягнення виконавчого збору, у державного виконавця не було.

Разом з цим, 03.09.2019 старшим державним виконавцем Сігай А.О., у відповідності до вимог ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», в рамках вищевказаного виконавчого провадження знову було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та у відповідності до вимог ст.ст. 27, 42 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про стягнення виконавчого збору, та обов`язкових витрат виконавчого провадження.

З матеріалів виконавчого провадження № 59933186, зокрема з акту старшого державного виконавця Сігай А.О. від 13.09.2019 та акту від 19.09.2019 встановлено, що 13.09.2019 виконавчою групою було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , в якій навчається дитина, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На зустріч з`явилися сторони виконавчого провадження, до їх відома письмово були доведені права та обов`язки сторін виконавчого провадження, про що кожен із сторін особисто залишив підпис. Також у здійсненні виконавчих дій приймала участь представник Служби у справах дітей Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради. Виконавчі дії було призначено 13.09.2019 о 14:00 год. з метою перевірки виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні ОСОБА_2 з малолітнім сином. У дворі загальноосвітньої школи №22 відбулася зустріч стягувача, дитини та боржника. Стягувачем та старшим державним виконавцем було запропоновано дитині пройти до місця його мешкання разом, після чого провести його до місця, де він тренується, але ОСОБА_3 зазначив, що і сам може дійти. На контакт з татом дитина йшла неохоче, на запитання відповідала короткими фразами. Дитина відмовилась від особистої зустрічі з батьком. Після цього, 17.09.2019 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона зазначила, що після проведення виконавчих дій 13.09.2019, ОСОБА_3 був дуже напружений, не хотів йти на тренування та зазначив, що таких зустрічей він більше не хоче. Разом з цим, державним виконавцем було зазначено, що наявних перешкод боржниця у спілкуванні не чинить, а зустрічі не відбуваються з причини небажання дитини, що було відображено в акті старшого державного виконавця від 19.09.2019.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено відсутність з боку боржниці перешкод стягувачу ОСОБА_2 у побаченнях із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже і відсутність наміру у невиконанні рішення суду, а тому, доводи ОСОБА_1 щодо незаконності дій державного виконавця Сігай А.О. знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, оскільки підстав для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною та стягнення виконавчого збору з обов`язковими витратами виконавчого провадження, у державного виконавця не було.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 353, 447, 450, 451 ЦПК України, суд -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Центрально-Міського відділу ДВС міста Кривий Ріг Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Сігай А.О. - задовольнити.

Скасувати постанови старшого державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сігай А.О. від 03.09.2019 про відкриття виконавчого провадження та від 03.09.2019 року про стягнення виконавчого збору, а також про стягнення обов`язкових витрат виконавчого провадження та закрити виконавче провадження з виконання з виконання виконавчого листа №216/1973/17.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Р.О. Кузнецов