Провадження № 2/752/3695/19
У Х В А Л А

13.08.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Петрова Є.В.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири,

в с т а н о в и в :

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири.

В ході розгляду справи позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу у справі, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , будучи громадянином іноземної держави та власником квартири АДРЕСА_1 , допустив аварію, внаслідок якої було затоплено належну позивачу та її сину квартиру АДРЕСА_2 , завдавши матеріальну шкоду, розмір якої, згідно висновку судового експерта становить 311 696 грн., а також моральну шкоду, розмір якої оцінено позивачем в на суму 20 000 гривень. Таким чином, загальний розмір збитків, заподіяних відповідачем, становить 331 696 гривень. ОСОБА_1 посилається на те, що на момент подачі даної заяви заподіяна їй шкода не виплачена в повному обсязі, що свідчить про відсутність у відповідача будь-яких намірів щодо відшкодування збитків, в зв`язку з чим вжиття заходів забезпечення позову є необхідним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок залиття, що є вимогами майнового та немайнового характеру.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач просить суд накласти арешт на належне відповідачу ОСОБА_2 нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, спосіб забезпечення позову, заявлений стороною позивача, не є співмірним з розміром пред`явлених вимог.

Крім того, суд вважає, в обґрунтування підстав для забезпечення позову, позивач посилається на те, що відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку.

Однак, не врегулювання спору в добровільному порядку та не здійснення дій відповідачем щодо відшкодування збитків, не є підставою для забезпечення позову.

Позивачем е наведено обставин, які б свідчили про існування обставин, які б свідчили про існування перешкод в подальшому для виконання рішення суду або неможливість його виконання.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: