Справа № 301/1663/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2019 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Іршавської міської ради про виділення квартири в окреме будинковолодіння, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в Іршавський районний суд із позовом до Іршавської міської ради про виділення квартири в окреме будинковолодіння.

Сторони посилаються на те, що згідно рішення Іршавського районного суду від 24 квітня 2012 року за позовом ОСОБА_4 до Іршавської міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Іршавська державна нотаріальна контора, про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності визначено частки співвласників у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 : ОСОБА_4 - 1/4 частку, ОСОБА_3 - 1/4 частку, ОСОБА_2 - 1/4 частку, ОСОБА_5 - 1/4 частку. Право власності на квартиру за зазначеним рішенням зареєстровано в КП «Іршавське БТІ» 10.10.2012 року, що стверджується відповідним витягом про державну реєстрацію прав.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано 26.10.2012 року позивач, ОСОБА_1 , успадкувала після смерті матері ОСОБА_5 1/4 частину квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Таким чином, зазначена квартира належить позивачам на праві приватної власності і знаходиться у двоповерховомуквартирному будинку. Належна їм квартира є ізольованою, має окремий вхід та в`їзд , автономне опалення та інші комунікації, також у ній встановлені окремі лічильники на енергоресурси.

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 має загальну площу - 71,6 кв. м та складається з: 1 - тамбура, 2 - кухні, 3 - прохідної, 4 - кладовки, 5 - ванної, 6 - кімнати, 7 - кімнати.

Позивачі звертались до Іршавської міської ради щодо приватизації земельної ділянки для обслуговування належної їм квартири. Однак, відповідач відмовив у цьому посилаючись на те, що у ст. 120 Земельного кодексу України встановлені норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам із зазначенням вичерпного переліку цільового призначення земельних ділянок, які можуть бути приватизовані і відсутності серед цього переліку такого цільового призначення земельної ділянки - для обслуговування квартири.

З наміром змінити статус майна на окреме будинковолодіння позивачі також звертались у виконавчий комітет Іршавської міської ради, проте їм було роз`яснено, що орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями на зміну статусу об`єкта нерухомого майна, а підставою для такої перереєстрації може бути рішення суду.

Просили суд постановити рішення, яким визнати квартиру, яка розташована в АДРЕСА_1 окремим житловим будинковолодінням (житловий будинок садибного типу) та право власності на окреме житлове будинковолодішія (житловий будинок садибного типу) за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 - 1/2 частку, ОСОБА_3 - 1/4 частку, ОСОБА_2 - 1/4 частку.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, а подали заяву, якою позов підтримали, просили його задовольнити, а справу розглянути у їх відсутність (а. с. 32).

Представник відповідача - голова Іршавської міської громади Бобик С.С. в судове засідання не з`явився, а подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечили (а. с. 33).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно рішення Іршавського районного суду від 24 квітня 2012 року за позовом ОСОБА_4 до Іршавської міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Іршавська державна нотаріальна контора, про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності визначено частки співвласників у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 : ОСОБА_4 - 1/4 частку, ОСОБА_3 - 1/4 частку, ОСОБА_2 - 1/4 частку, ОСОБА_5 - 1/4 частку (а. с. 16-18). Право власності на квартиру за зазначеним рішенням зареєстровано в КП «Іршавське БТІ» 10.10.2012 року, що стверджується відповідним витягом про державну реєстрацію прав (а. с. 19).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано 26.10.2012 року ОСОБА_1 успадкувала після смерті матері ОСОБА_5 1/4 частину квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а. с. 20).

Таким чином, зазначена квартира належить позивачам на праві приватної власності і знаходиться у двоповерховомуквартирному будинку. Належна їм квартира є ізольованою, має окремий вхід та в`їзд , автономне опалення та інші комунікації, також у ній встановлені окремі лічильники на енергоресурси.

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 має загальну площу - 71,6 кв. м та складається з: 1 - тамбура, 2 - кухні, 3 - прохідної, 4 - кладовки, 5 - ванної, 6 - кімнати, 7 - кімнати (а. с. 21).

Позивачі звертались до Іршавської міської ради щодо приватизації земельної ділянки для обслуговування належної їм квартири, однак, їм було відмовлено.

Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 183 ЦК України передбачено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Статтею 380 ЦК України встановлено, що житловим будинком є будівля капітального тину, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно ст. ст. 5, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на житлові будинки підлягає реєстрації у Державному реєстрі. Однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 181, 182, 319, 328, 380, 391 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати квартиру, яка розташована в АДРЕСА_1 окремим житловим будинковолодінням (житловий будинок садибного типу).

Визнати право власності на окреме житлове будинковолодішія (житловий будинок садибного типу) за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 1/2 частку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - 1/4 частку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 1/4 частку.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: М. М. Золотар