Справа № 500/4253/19
Провадження № 2/500/2474/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 3,29 га, розташовану на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.08.2008 р., кадастровий номер - НОМЕР_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 3,29 га, розташована на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.08.2008 р., виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 17 травня 2005 року № 268/А - 2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00245, кадастровий номер - НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 04.01.2008 року, виданого виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,29 га, розташована на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.08.2008 р., кадастровий номер - НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 11.03.2001 року, посвідченого секретарем Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 39, ОСОБА_5 належну їй на праві особистої власності на підставі сертифікату серії НОМЕР_4 , виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 16 лютого 1996 року, право на земельний пай з земель, які знаходяться в колективній власності КСП імені Чапаєва села Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 2,88 в умовних кадастрових гектарах заповіла ОСОБА_4 .

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

До неохопленої заповітом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 відноситься земельна ділянка площею 3,29 га, розташована на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.08.2008 р., кадастровий номер - НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги згідно ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 відноситься її син ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 03.08.1948 року, виданого виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Суворовського району Ізмаїльської області.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 21.03.2019 року за №231, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 17.10.2008 року, виданого виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,29 га, розташована на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.08.2008 р., кадастровий номер - НОМЕР_2 , яку він фактично прийняв після смерті матері ОСОБА_5 , але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 53846731 від 29.10.2018 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 1261 ЦК України є:

- дружина ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 , повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області;

- донька ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 від 19.08.1986 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу;

- син ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 від 19.08.1986 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСУ.

Частиною 2 ст. 1274 УК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 відмовилися від прийняття належної їм частини спадщини на користь позивача ОСОБА_1 .

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`яінської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, від 16.10.2018 року за № 1570, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_10 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 06.07.2004 року, РНОКПП - НОМЕР_11 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_12 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 13.05.2004 року, РНОКПП - НОМЕР_11 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_13 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 3,29 га, розташовану на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.08.2006 р., кадастровий номер - НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 серпня 2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус