Справа № 234/125/16-ц
Провадження № 2-п/234/48/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Лутай А.М.,

за участю: секретаря Пагуліч Д.Г.,

відповідача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3 .О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краматорська Донецької області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.03.2019р по цивільній справі №234/125/16-ц, провадження №2/234/592/19, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 02.07.2019р звернувся до суду із вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 19 березня 2019 року по цивільній справі №234/125/16-ц (провадження №2/234/592/19) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування матеріальної і моральної шкоди, третя особа: Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задоволений. Вважає зазначене рішення таким, що винесено з порушенням норм процесуального права. Свої вимоги мотивує тим, що із постанови державного виконавця про примусове відкриття виконавчого провадження від 05.06.2019р, яке він отримав 19.06.2019р, він дізнався, що заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.03.2019р вступило в законну силу, в зв`язку з чим 23.05.2019р подав апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду. Зазначає, що вирок Краматорського міського суду Донецької області від 14.02.2012р, змінений вироком апеляційного суду Донецької області від 8.06.2012р, та частково змінений ухвалою апеляційного суду від 30.05.2014р, який набрав законної сили, - суд першої інстанції 19.03.2019р, вирішив вважати договором між ним і позивачем ОСОБА_2 , до якого можна застосовувати положення ст.625 ЦПК України, але, в вироку апеляційного суду Донецької області від 8.06.2012р, який на теперішній час перетворився вже в договір, не було зазначено умов, щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування моральної шкоди. Таким чином, на думку відповідача, суд з приховуванням обов`язкових умов договору, майже шахрайським засобом, односторонньо без узгодження сторін договору поклав на нього ( ОСОБА_1 ) всю відповідальність за несвоєчасне виконання договору (вироку апеляційного суду Донецької області від 8.06.2012р). З посиланням на ч.2 ст.638 ЦК України вказує, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, зазначає, що заочне рішення суду від 19.03.2019р протирічить кримінально- процесуальному законодавству України, так як кримінальна справа за його ( ОСОБА_1 ) обвинуваченням розслідувалась і розглядалась у судах першої і апеляційної інстанції за КПК України 1960 року. Виходячи зі змісту пункту 16 Розділу XI КПК України 2012 року «Перехідні положення» та вимог ст.5 КПК України 2012 року, згідно з якими процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розд.VIII КПК України. Питання, які виникають під час та після виконання вироку у потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та інших осіб і стосуються цивільного позову, розглядаються судом за правилами ст.539 КПК України. Вважає, що заочне рішення суду від 19.03.2019р протирічить ст.5 ЦК України, згідно якої, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Протирічить цивільно-процесуальному законодавству України, згідно якого, суди повинні враховувати, що неможливо змінити спосіб і порядок виконання судового рішення у справах, за якими боржник присуджується до вчинення певних дій, оскільки це призведе до зміни самого рішення суду, а згідно з ч.2 ст.218 ЦПК України 2004 року, після проголошення рішення, суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення. Також, вважає, якщо суд першої інстанції застосував до нього санкції ст.625 ЩІК України, тоді суд першої інстанції неправильно встановив момент, з якого позивач має право почати нарахування інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування моральної шкоди, так як до винесення Постанови Верховного суду від 26.09.2018р, відносини, пов`язані з виконанням судового рішення не були цивільно правовими, і тому, ст.625 ЦК України до них не застосовувалась, а відповідно до ст.2 ЗУ "Про виконавче провадження" виконання рішень судів було покладено на державну виконавчу службу. Відповідно до ст.85 цього Закону кредитор може подавати скарги на дії чи бездіяльність державної виконавчої служби до начальника відповідного органу державної виконавчої служби або до відповідного суду. Стаття 86 Закону надає право ініціювати судове провадження проти юридичної особи, яка зобов`язана здійснювати виконання рішення суду, у зв`язку з неналежним виконанням чи невиконанням цього рішення суду та отримати компенсацію. У зв`язку з тяжким хронічним захворюванням він не зміг прийняти участь у судовому засіданні Краматорського міського суду Донецької області від 19.03.2019р, тому не зміг подати заперечення на позов ОСОБА_2 і зустрічні позовні вимоги до позивача. Вказує, що вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14.02.2012р був встановлений цивільний позов за спричинену ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 12908,27грн. Зазначає, що на 14.02.2012р він ( ОСОБА_1 ) сплатив ОСОБА_2 13000грн, тобто, відшкодував матеріальну шкоду у повному обсязі, і здійснив переплату у розмірі 97,73грн. З 14.02.2012р ОСОБА_2 використовував сплачені йому кошти у розмірі 97,73грн, ці кошти не були зараховані в відшкодування моральної шкоди. Вважає, що якщо суд застосовує проти нього ( ОСОБА_1 ) інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування матеріальної і моральної шкоди, то відносно ОСОБА_2 за використовування ним його ( ОСОБА_1 ) коштів у розмірі 97,73грн, також повинні бути нараховані інфляційні втрати та 3% річних. Вказує, що зловживання правами, та неправомірні дії стягувача і державних виконавців у виконавчому провадженні унеможливили своєчасне виконання рішення суду. Він як добросовісний відповідач, зробив все можливе для виконання рішення суду, коли мав можливість, виплачував ОСОБА_2 гроші, потім був період коли його ( ОСОБА_1 ) не брали на роботу, і тривалий час не міг працевлаштуватись. Просить скасувати заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.03.2019р і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Крім того, ОСОБА_1 надав суду заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду від 19.03.2019р, в якій зазначив, що вищевказане заочне рішення суду він отримав на пошті 24.04.2019р, а 23.05.2019р подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду до Донецького апеляційного суду. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10.06.2019р його ( ОСОБА_1 ) апеляційна скарга повернута, яку він отримав 13.06.2019р. Посилаючись на п.3 постанови №12 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р, згідно до якої апеляційні скарги, які надійшли безпосередньо до апеляційного суду, надсилаються до суду, який ухвалив судове рішення, для виконання вимог, передбачених статтею 296 ЦПК України. У разі подання в такому випадку скарги у встановлені законом строки ця обставина може бути підставою для поновлення пропущеного строку. Вважає, що у відповідності до ст.ст.272 ч.6 п.3, 284 ч.4 ЦПК України факт апеляційного оскарження ним заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.03.2019р в Донецькому апеляційному суді підтверджений ухвалою Донецького апеляційного суду від 10.06.2019р і отримання вищезазначеної ухвали суду 13.06.2019р. Просить поновити йому строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.03.2019 року.

Відповідач ОСОБА_1 підтримав вимоги своїх заяв, просить їх задовольнити та в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні тим, що зазначенні ним в заявах.

Позивач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду, та в судовому засіданні пояснив, що зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 оскаржує в особі Краматорського міського суду Донецької області Постанову Верховного Суду України від 26.09.2018р та Постанову Великої Палати Верховного Суду України від 10.04.2018р, які є остаточні та оскарженню не підлягають. Саме ними було вирішено правомірність його ( ОСОБА_2 ) вимог в цій справі і саме з чим не погоджується відповідач, що є неприпустимим. Відповідач умисне затягує розгляд цієї справи, що тягнеться ще з січня 2016 року, яка прямо пов`язана з невиконання вироку Апеляційного суду Донецької області від 08.06.2012р по ДТП-2007 року. Вважає, що в супереч вимогам ст.285 ЦПК України відповідач не надав жодних доказів про поважність причин його неявки в судові засідання в лютому - березні 2019 року та не обґрунтував свої будь-які заперечення проти його ( ОСОБА_2 ) вимог, а тим більше не посилається на будь-які докази. Так, скоївши злочин за ст.286 ч.2 КК України, щоб уникнути відповідальності, відповідач втік з місця ДТП, чим скоїв злочин за ст.135 ч.1 КК України. Коли його розшукали, він жодного разу не відвідав його ( ОСОБА_2 ) в жодній з трьох лікарень; відмовився від відшкодування завданої ним шкоди, в тому числі й матеріальної, яку було витрачено на ліки, чим змусив його ( ОСОБА_2 ) наполягати на відкриття кримінальної справи по ДТП, за якою відповідач був засуджений. Зазначає, що з 2012 року, маючи реальну можливість виконати рішення суду, шляхом надання державному виконавцю свого автомобіля, арештованого саме для цього, ОСОБА_1 вирок Апеляційного суду Донецької області від 08.06.2012р умисно не виконав та вже восьмий рік зухвало перешкоджає та унеможливлює його виконання. На даний час Краматорський міський суд розглядає кримінальну справу №234/15596/18 за обвинуваченням ОСОБА_1 за умисне невиконання судових рішень відповідно до ст.382 ч.1 КК України. Також, вказує, що 22.05.2007р ОСОБА_1 заподіяв йому ( ОСОБА_2 ) тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких він став інвалідом на все життя, має постійно страждати від наслідків травм, не має можливості ефективно лікуватися. Через втрату 70% працездатності, не має можливості нормально працювати, мати достойну зарплату та пенсію ( працюю архіваріусом на пів ставки, за два роки - один рік в стаж), забезпечувати сім`ю та інше. Щодо сплачених та переплачених, на думку ОСОБА_1 коштів, які останній сплатив відповідно до вироку Краматорського міського суду Донецької області від 14.02.2012р, зазначає, що цей вирок не вступав в законну силу та був змінений Апеляційним судом Донецької області 08.06.2012р, як раз в частині покарання і сума боргу залишилась 62 000грн. Вважає, що саме через те, що відповідач сплатив деяку суму в цей час, суд застосував ст.75 КК України та залишив його на волі. Просить заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.03.2019р у справі №234/125/16-ц - залишити без задоволення.

ОСОБА_4 , представник ОСОБА_2 , підтримала заперечення останнього і в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні поясненням позивача.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 19 березня 2019 року по цивільній справі №234/125/16-ц (провадження №2/234/592/19) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування матеріальної і моральної шкоди, третя особа: Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задоволений і з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто: інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 56569,28грн, 3% річних за весь час прострочення грошового зобов`язання - 10258,47грн, а всього у сумі 66827,75грн, а також, на користь держави судовий збір в сумі 551,20грн.

Вказане заочне рішення судом було ухвалено у порядку ст.280 ЦПК України, в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи копія вказаного заочного рішення відповідачем отримана 24 квітня 2019 року (а.с.203).

23 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області із апеляційною скаргою на дане заочне рішення, а також, із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення, у зв`язку з чим 05 червня 2019 року матеріали дійсної цивільної справи скеровані до Донецького апеляційного суду.

Ухвалою судді Донецького апеляційного суду від 10 червня 2019 року апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 була йому повернута (відповідно до вимог ст.284 ЦПК України).

Із заявою про перегляд заочного рішення відповідач звернувся до Краматорського міського суду 02 липня 2019 року.

Беручи до уваги, що відповідачем ОСОБА_1 , хоча і не у передбаченому ст.284 ЦПК України порядку, але була виражена незгода із рішенням суду першої інстанції і він ужив заходів щодо його оскарження у визначені строки, а також враховуючи те, що у заяві про перегляд заочного рішення відповідач просить поновити йому пропущений строк на звернення із вказаною заявою до суду, суд, вважає можливим визнати, що ОСОБА_1 пропустив цей строк з поважних причин, а тому його слід поновити.

Щодо заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.03.2019р, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суди повинні дотримуватись таких умов проведення заочного розгляду справ: неявка відповідача в судове засідання; належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання; відсутність поважних причин неявки відповідача; відсутність клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності; відповідач не подав відзив на позовну заяву, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Лише за наявності всіх умов суд може провести заочний розгляд справи.

Заочне рішення відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено з матеріалів справи, заочне рішення Краматорського міського суду від 19.03.2019р винесено у зв`язку з повторної неявкою в судові засідання відповідача ОСОБА_1 , який повідомлений про слухання справи у відповідності до ст.ст.128, 130 ч.1 ЦПК України належним чином, підтвердженням чого є поштові повідомлення у справі: 1) поштове повідомлення із судовою повісткою на 18.12.2018р на 13:00 годину, яке скеровувалося на адресу відповідача, повернулося до суду з відміткою «закінчився термін зберігання» (а.с.154-155); 2) згідно поштового повідомлення (а.с.169) про виклик ОСОБА_1 на судове засідання, яке призначене на 13.02.2019р на 09:00 години, останній отримав 24.01.2019р, підтвердивши це своїм підписом про отримання повістки. Однак, в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинам; 3) 20.02.2019р відповідач отримав судову повістку про виклик до судового засідання, призначеного на 19.03.2019р на 13:00 годину (а.с.177-178), однак в судове засідання повторно не з`явився за невідомими суду причинами

Тобто, відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, але в судові засідання не з`являвся без поважних причин та без повідомлення причин своєї неявки, відзив на позов не надав, а тому у суду були всі підстави для ухвалення у справі заочного рішення.

Доказів на підтвердження поважності причин неявки до суду, відповідачем не надано.

Крім того, в заяві про скасування заочного рішення відсутні посилання відповідача на докази які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Не надані відповідачем такі докази і в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, у зв`язку з чим, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.129, 130,281,284, 287, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на подання до Краматорського міського суду Донецької області заяви про перегляд заочного рішення суду від 19 березня 2019 року.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.03.2019р по цивільній справі №234/125/16-ц, провадження №2/234/592/19, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування матеріальної і моральної шкоди, третя особа: Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відмовити.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 , що в даному випадку заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом. При цьому, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М.Лутай