Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 235/1492/17

провадження № 61-29006св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Національної поліції в Донецькій області, прокуратура Донецької області, Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області,

третя особа - Управління Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2017 року у складі судді: Данилів С. В. та ухвалу апеляційного суду Донецької області від Донецької області від 23 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Дундар І. О., Мірути О. А., Хейло Я. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, прокуратури Донецької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, третя особа - управління Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області, про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності органами досудового слідства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 вересня 2008 року слідчим по ОВД СО НМ ГНА в Донецькій області Резніченко М. І. було порушено кримінальну справу № 180-471 за фактом розкрадання чужого майна невстановленими особами, за попередньою змовою у групі осіб, скоєного в особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України.

31 березня 2009 року прокурором Донецької області ухвалено постанову про встановлення підслідності по кримінальному провадженню з прокуратурою Донецької області.

16 квітня 2009 року старшим прокурором відділу прокуратури Донецької області Горгулєм Ф. Е. було порушено кримінальну справу № 180-471/2 відносно начальника Красноармійської ОГНІ ОСОБА_2 , а також її як головного державного податкового ревізора-інспектора вказаного органу, справа була об`єднана в одне провадження з № 9180-471.

У цей же день 16 квітня 2009 року старшим прокурором відділу прокуратури Донецької області Горгулєм Ф. Є. відносно неї була ухвалена постанова про притягнення її як обвинувачену за частиною другою статті 364 КК України.

21 квітня 2009 року постановою старшого прокурора відділу прокуратури Донецької області Горгуля Ф. Є. вона була відсторонена як обвинувачена від посади.

24 квітня 2009 року в її помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, та було накладено арешт на її майно та на 1/3 частину квартири.

На підставі постанови прокуратури Донецької області від 21 квітня 2009 року про відсторонення її з посади 06 травня 2009 року наказом по Красноармійській об`єднаній державній податковій інспекції № 41-о її було відсторонено з посади головного державного податкового ревізора-інспектора.

Позивач вказувала, що вважаючи себе невинуватою особою у інкримінованому прокуратурою Донецької області звинуваченні вона намагалась захистити себе та свій авторитет державного службовця, для чого через Ворошиловський районний суд м. Донецька подавала скаргу на незаконні дії співробітників прокуратури Донецької області та безпідставне порушення відносно неї кримінальної справи. Зазначені рішення органу прокуратури відмінялись Ворошиловським районним судом м. Донецька, однак за протестом прокуратури Донецької області Верховним Судом України відмінялись ці рішення суду та справа знову розслідувалась прокуратурою Донецької області.

24 грудня 2009 року старшим прокурором відділу прокуратури Донецької області Горгулєм Ф. Є. їй було пред`явлено остаточне обвинувачення за частиною третьою статті 364 КК України, не звертаючи уваги на те, що вона протестувала проти притягнення її до кримінальної відповідальності, 14 грудня 2009 року їй було об`явлено старшим прокурором відділу прокуратури Донецької області Гаргулєм Ф. Є. про закінчення досудового слідства.

12 лютого 2010 року прокурором Донецької області було затверджено обвинувальний висновок і кримінальна справа № 180-471 відносно неї була спрямована до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

15 квітня 2011 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області винесено обвинувальний вирок, визнавши її винною у скоєнні злочину передбаченого частиною другою статті 367 КК України, засуджено її до позбавлення волі на термін 2 роки і 6 місяців, з позбавленням права займати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями терміном на 2 роки, застосовано також статтю 75 КК України встановивши іспитовий термін 2 роки.

08 листопада 2011 року апеляційний суд Донецької області задовольнив частково апеляційні вимоги, але основне покарання визнала за вироком суду першої інстанції законним та вирок у частині засудження та покарання залишила без змін.

21 червня 2012 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2011 року було скасовано і кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд.

16 січня 2013 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області після судового слідства кримінальну справу направив на додаткове розслідування.

03 травня 2015 року постановою старшого слідчого СВ Красноармійського МВ ГУ МВС України у Донецькій області Савенко В. С. кримінальну справу відносно неї було закрито по реабілітуючим її підставам згідно пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в її діях складу злочину.

Позивач зазначала, що з часу незаконного відсторонення її від посади державного ревізора-інспектора Красноармійської ОГНІ Донецької області 21 квітня 2009 року, де її заробітна плата була значно вищою за ту заробітну плату, яку вона отримувала пізніше влаштовуючись на роботу у різні підприємства, подальшим перебуванням під слідством, як обвинуваченої у тяжкому злочині та до моменту закриття кримінальної справи слідчим Красноармійського СВ М8 ГУМВС України у Донецькій області пройшов значний термін.

Зокрема у зв`язку із незаконними діями органів попереднього слідства прокуратури Донецької області, Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, апеляційного суду Донецької області їй було причинено матеріальну шкоду, яка згідно постанови, затвердженої начальником відділення слідчого відділу Покровського відділу ГУ НП в Донецькій області Савенко В.В від 21 грудня 2016 року про визначення розміру відшкодування шкоди «Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», у зв`язку з закриттям кримінального провадження № 00000585 становить 101 896,48 коп.

Позивач вказувала, що 27 січня 2017 року вона зверталась до управління державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області із заявою про стягнення з боржника боргу однак їй було відмовлено у задоволені заяви, оскільки відповідно до пункту 2 Порядку виконання рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМ України № 845 від 03 серпня 2011 року, не передбачено здійснення виплат на підставі постанови слідчого.

ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з держави Україна в особі Головного управління національної поліції в Донецькій області, Прокуратури Донецької області, Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області з державного бюджету шляхом безспірного списання коштів у сумі 101 896,48 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від Донецької області від 23 серпня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що Головне управління Національної поліції в Донецькій області, Прокуратура Донецької області, Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, Управління Державної казначейської служби України у місті Покровську Донецької області не є належними відповідачами у справі, оскільки не є розпорядниками бюджетних коштів, оскільки лише Державна казначейська служба України за рахунок коштів Державного бюджету України має право на списання коштів для відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду, тобто позивачем неправильно обрано спосіб захисту свого права на отримання грошових коштів, визначених постановою слідчого.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції апеляційний суд зазначив, що посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачі по справі є належними, а за їх дії відповідає держава є помилковим, оскільки Державна казначейська служба України та Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області є окремими юридичними особами, а Державна казначейська служба України як самостійна юридична особа до участі у справі залучена не була.

Аргументи учасників справи

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від Донецької області від 23 серпня 2017 року, в якій просить оскаржені рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди вийшли за межі позовних вимог, збільшивши суму майнової шкоди до 102 438,08 грн. Вважає, що позов пред`явлено до належних відповідачів.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Рух справи

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що 12 лютого 2010 року прокурором Донецької області затверджено обвинувальний висновок, кримінальна справа відносно ОСОБА_1 за частиною третьою статті 364 КК України направлена до суду.

15 квітня 2011 року Красноармійським районним судом Донецької області ухвалено вирок, яким позивача визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 367 КК України, призначено покарання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2011 року скасовано, справу передано на новий судовий розгляд.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2013 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 повернуто прокурору Донецької області для додаткового розслідування.

Постановою Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 03 травня 2015 року кримінальна справа відносно позивача закрита на підставі пункті 2 часини першої статті 284 КК України, за відсутністю в її діях складу злочину.

Постановою начальника відділення СВ Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Савенко В. В. від 21 грудня 2016 року визначено розмір майнової шкоди від незаконних дій органів попереднього слідства прокуратури Донецької області, Красноармійського та апеляційного судів, який становить 102 438,08 грн.

Листом Управління державної казначейської служби України у місті Покровську Донецької області № 3-21/94 від 27 січня 2017 року ОСОБА_1 повернуто заяву без виконання постанови слідчого у зв`язку із тим, що не передбачено здійснення виплат на підставі постанов слідчих, такі виплати передбачено на підставі рішення суду та виконавчих документів.

У частинах першій, другій статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 30 ЦПК України (в редакції, чинній на момент пред`явлення позову) позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18) зроблено висновок, що «кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Отже, у цій справі відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади».

З урахуванням висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18), відповідачем у цій справі є держава, яка бере участь в ній через Головне управління Національної поліції в Донецькій області, прокуратуру Донецької області, Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області.

Проте, апеляційний суд не врахував, що відповідачем у цій справі є держава та не перевірив обґрунтованість позовних вимог, а тому зробив передчасний висновок про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, оскаржену ухвалу скасувати і передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 серпня 2017 року скасувати.

Передати справу № 235/1492/17 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала апеляційного суду Донецької області від 23 серпня 2017 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук