Справа № 683/1987/19
У Х В А Л А

29 липня 2019 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Андрощук Є.М., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

встановив:

18 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3 , 2015 року народження, в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину - у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України). Аналогічна норма встановлена в ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України.

Заявлена ОСОБА_1 вимога не відповідає пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України через відсутність зазначення максимальної установленої законом межі аліментів на одну дитину - не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Оскільки частина перша статті 161 ЦПК України містить виключний перелік імперативних вимог, за якими може бути видано судовий наказ, суд самостійно не може змінювати вимогу, яка міститься у заяві про видачу судового наказу. Тому відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України зазначена обставина є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст.95 ЦПК України).

Проте відповідність оригіналу копій письмових доказів (свідоцтва про народження дитини, копії рішення суду про розірвання шлюбу) не підтверджено підписом заявника із зазначенням дати такого засвідчення, що відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України також є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя