Справа № 158/3133/19
Провадження № 2/0158/942/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Поліщук С.В.

за участю секретаря - Груби М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який було укладено 25.05.2005 року та розірвано згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.02.2011 року, у них народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.12.2010 року вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В подальшому рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.05.2017 року змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 та присуджено стягувати з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Стверджує, що на даний час діти потребують значно більшого матеріального утримання, оскільки збільшуються їх потреби у навчанні, розвитку тощо, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 12.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

02.12.2019 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що крім двох дітей від шлюбу з позивачем ОСОБА_1 - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він перебуває в шлюбі з ОСОБА_5 , від якого у них народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого він сплачує аліменти, та син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який також потребує матеріального утримання. Крім того, позивачем не надано жодних доказів погіршення її матеріального становища, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

09.12.2019 року позивачем ОСОБА_1 до суду подано письмові пояснення на відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає твердження відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти в заявленому розмірі надуманими та безпідставними, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.12.2010 року вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.10)

В подальшому рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.05.2017 року змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 та присуджено стягувати з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. (а.с.11-12).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до довідки № 97 від 05.11.2019 року позивач ОСОБА_1 працює на посаді сестри медичної у КЗ «Ківерцівське РТМО» і її загальний дохід за період з травня по жовтень 2019 року становить 26568 грн. 15 коп. (а.с.14).

Згідно довідки № 2854 від 30.10.2019 року відповідач ОСОБА_2 працює на посаді укладальника-пакувальника ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ Україна ЛУ» та його дохід за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року без урахування аліментів становить 94101,67 грн. (а.с.16).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.11.2019 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.05.2014 року ОСОБА_2 є батьком двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, згідно з положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Разом з тим, при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.

Також нормами Сімейного кодексу України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв`язку зі змінами в законодавстві та перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів, про що роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року.

Згідно з ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі наведених доказів суд дійшов висновку, що позивач не довела наявності зміни в бік погіршення свого матеріального стану, ані покращення майнового стану платника аліментів, отже, визначені статтею 192 СК України підстави для збільшення розміру аліментів відсутні.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Нормами статті 181 Сімейного кодексу визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, якщо на підставі рішення суду стягуються аліменти у меншому розмірі, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, питання стягнення аліментів не менше гарантованого Сімейним кодексом розміру належить до компетенції державного виконавця.

Разом з тим, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.05.2019 року у справі № 158/598/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволено. Постановою Волинського апеляційного суду від 26.06.2019 року вищевказане рішення скасовано та в задоволені позову відмолено у зв`язку з недоведеністю підстав для збільшення розміру аліментів.

З огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 .

Суддя Ківерцівського районного суду С.В. Поліщук