Справа № 182/3072/19
Провадження № 2/0182/2070/2019
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

18.12.2019 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне Квартирно-експлуатаційне управління ЗСУ, Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро, військова частина Збройних сил України НОМЕР_1 , про усунення перешкод у приватизації житла

Представник позивача адвокат Ревунков В.М., що діє на підставі ордеру серія АЕ №319 від 21.08.2019 року(а.с.83)

Представник відповідача Зінченко С.О., що діє на підставі довіреності від 03.12.2018 року (а.с.85)

Представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро Агєєв А.В., що діє на підставі довіреності (а.с.123)

Представник Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління Матвєєнко Г.М., що діє на підставі довіреності від 27.12.2018 року № 303/24/ю/5939

Представник Військової частини НОМЕР_1 - Гончарук А.К., що діє на підставі довіреності №26 від 09.01.2019 року.

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Міністерства оборони України та просить суд усунути перешкоди у здійсненні приватизації житла шляхом зобов`язання Міністерство Оборони України винести наказ(директиву) про закріплення квартири АДРЕСА_1 за військовою частиною Збройних сил України НОМЕР_1 з постановкою зазначеної квартири на оперативний облік (управління) у квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро (а.с.106)

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що він мешкає в квартирі АДРЕСА_1 , яка була надана йому для проживання по ордеру, виданого на підставі рішення Нікопольської міської ради №81 від 12.02.1999 року про затвердження протоколу №9 від 14.12.1998 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 . Зазначена квартира не перебуває в комунальній власності, а зареєстрована на праві державної власності за розформованою військовою частиною НОМЕР_2 . Він звернувся із заявою щодо приватизації вказаної квартири. З листа №303/4/2274 від 31.10.2018 року Головного КЕУ йому стало відомо, що в 1996 році на підставі контракту від 20.07.1998 року військовою частиною НОМЕР_2 була придбана квартира АДРЕСА_1 . За адресою ця квартира відноситься до Нікопольського гарнізону, а зазначений гарнізон перебуває в відповідальності КЕВ м. Дніпро. Разом з тим, відповідно до облікових даних на оперативному обліку та балансі КЕВ м. Дніпро вказана квартира не перебуває. Під час реформування у 2005 році КЕВ м. Кривий Ріг, до сфери якого належав Нікопольський гарнізон жодної документації щодо майнових та інших прав на згадану квартиру до КЕВ м. Дніпро, як правонаступника не надходило. Головним КЕУ зроблено висновок, що відсутні правові підстави для здійснення приватизації вказаної квартири у зв`язку з відсутністю документів щодо перебування квартири на оперативному обліку та балансі в будь-якому квартирно експлуатаційному органі Збройних сил. На Міністерство оборони України покладено обов`язок здійснювати відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплювати військове майно за військовими частинами, приймати рішення щодо перерозподілу цього майна військовими частинами Збройних сил України, в тому числі у разі їх розформування. На даний час саме Міністерство оборони України повинно приймати рішення про закріплення квартирного майна за військовими частинами Збройних сил України з постановкою зазначеної квартири на оперативний облік (управління) у відповідному квартирно-експлуатаційному відділі . Посилання відповідача, що вказана квартира немає ніякого відношення до Міністерства оборони України , при наявності відомостей придбання у власність квартири саме військовою частиною, свідчить про бездіяльність відповідача, що порушує його право на приватизацію квартири.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, просить суд відмовити позивачу, оскільки позовну заяву заявлено з пропущенням строків позовної давності. Оскільки позивач заселився в квартиру на підставі ордеру, виданого на підставі рішення виконкому Нікопольської міської ради №81 від 12.02.1999 року та рішення житлової комісії від 14.12.1998 року, то саме з цього часу він міг довідатись про облік цієї квартири та про можливе порушення свого права. Окрім того, в ордері не вказано, що квартира є службовою. За даними Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра в переліку службових квартир Нікопольського гарнізону дана квартира не обліковується, а тому вважає, що позивачу необхідно звертатись до Нікопольської міської ради щодо приватизації зазначеної квартири(а.с.58-60)

Представник Головного Квартирно-експлуатаційне управління ЗСУ направив до суду письмові пояснення по справі. В поясненнях зазначає, що за даними Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України в переліку службових квартир Нікопольського гарнізону дана квартира не обліковується, що унеможливлює вжиття заходів щодо приватизації квартири (а.с.115-116)

Представник Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління подав до суду письмові пояснення щодо заявленого позову. Згідно пояснень по справі представник зазначив, що за даними Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра, квартирно-експлуатаційного відділу м. Херсон в переліку службових квартир Нікопольського гарнізону дана квартира не обліковується, а тому відсутні підстави для вжиття заходів щодо приватизації квартири (а.с.80-81,97-101)

Представник КЕВ м. Дніпро подав пояснення по справі просить суд розглянути справу відповідно до Законодавства України. В поясненнях зазначив, що у зв`язку з відсутністю документів щодо перебування квартири на оперативному обліку та балансі в будь-якому квартирно-експлуатаційному органі Збройних сил України, то відсутні правові підстави для приватизації цієї квартири. (а.с.93-93)

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 11.05.2019 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків (а.с.34)

16.05.2019 року по справі відкрито провадження(а.с.40), постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

05.06.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: КЕВ м. Дніпро, Східне територіальне квартирно-експлуатаційного управління, Головне Квартирно-експлуатаційне управління ЗСУ(а.с.49-50)

12.08.2019 року постановлено проведення судового засідання в режимі відеоконференції(а.с.76-77)

10.09.2019 року постановлено проведення судового засідання в режимі відеоконференції(а.с.104)

Ухвалою суду від 17.10.2019 року по справі залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: військову частину ЗСУ А-0593 (а.с.129).

25.10.2019 року постановлено проведення судового засідання в режимі відеоконференції(а.с.144)

18.12.2019 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.(а.с.159)

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовної заяви наполягав, представник відповідача проти позову заперечував в повному обсязі.

Інших заяв та клопотань з процесуальних питань по справі учасниками не заявлялось.

Судом встановлено.

ОСОБА_1 разом із членами своєї сім`ї на підставі ордеру на житлове приміщення АДРЕСА_2 , в якій і проживає по цей час (а.с.8).

Ордер на зазначену квартиру був виданий військовою частиною № НОМЕР_1 на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради №81 від 12.02.1999 року (а.с.13-16).

Згідно відомостей КП „НМБТІ встановлено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована 23.07.1998 року на праві державної власності за військовою частиною НОМЕР_2 (а.с.9-11,21). Згідно відповіді Нікопольської міської ради, встановлено, що зазначена квартира до комунальної власності не передавалась.(а.с.12)

Правонаступником військової частини НОМЕР_2 є військова частина НОМЕР_3 , проте документи про майнові права на квартиру АДРЕСА_1 відсутні(а.с.19).

Згідно письмових матеріалів справи та пояснень представників відповідача та третіх осіб, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 не обліковується у списку службового житла військової частини НОМЕР_1 , відсутні також будь-які документи щодо перебування квартири на оперативному обліку та балансі в будь-якому квартирно-експлуатаційному органі Збройних сил України (а.с. 17-29).

Відповідно до статті 1 Закону України „Про правовий режим майна в Збройних силах України визначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Статтею 2 Закону України „Про правовий режим майна в Збройних силах України передбачено, що Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

Тому, виходячи з положень законодавства України, власником спірного нерухомого військового майна квартири АДРЕСА_1 є держава Україна в особі Міністерства оборони України, якому належать право володіти, користуватися і розпоряджатися майном у визначених законом межах, та який уповноважений виконувати функції власника нерухомого військового майна і здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

При цьому, відсутність документів щодо перебування квартири на оперативному обліку та балансі в будь-якому квартирно-експлуатаційному органі Збройних сил України жодним чином не позбавляє спірний об`єкт статусу військового майна, що належить до державної власності.

Доводи відповідача про застосування судом наслідків пропуску строку позовної давності є безпідставними, оскільки про порушене право позивач дізнався в липні 2018 року звернувшись із заявою щодо приватизації квартири до Нікопольської міської ради.

Отже, з огляду на викладене, суд доходить висновку, що, з урахуванням встановлення судом належності спірного майна до військового, Міністерство Оборони України зобов`язано закріпити квартиру АДРЕСА_1 за військовою частиною Збройних сил України НОМЕР_1 з постановкою зазначеної квартири на оперативний облік (управління) у квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303А, п. 2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Наявність запису про державну реєстрацію права державної власності на квартиру АДРЕСА_1 за розформованою військовою частиною та відсутність цієї квартири на оперативному обліку та балансі в будь-якому квартирно-експлуатаційному органі Збройних сил України , порушує права позивача, оскільки унеможливлює реалізацію його права на приватизацію цього житлового приміщення.

При цьому, у чинному законодавстві України відсутні механізми щодо самостійного усунення відповідачем ситуації, яка склалась щодо обліку військового майна: квартири АДРЕСА_1 .

При зверненні до суду з даним позовом позивачем обрано саме такий спосіб захисту, який може відновити його становище та захистити порушене право.

Відтак, єдиним можливим та ефективним засобом захисту прав позивача є саме зобов`язання Міністерство Оборони України винести наказ(директиву) про закріплення квартири АДРЕСА_1 за військовою частиною Збройних сил України НОМЕР_1 з постановкою зазначеної квартири на оперативний облік (управління) у квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро.

Керуючись ст.ст. 10-12, 76-81, 83, 89, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Міністерство Оборони України винести наказ(директиву) про закріплення квартири АДРЕСА_1 за військовою частиною Збройних сил України НОМЕР_1 з постановкою зазначеної квартири на оперативний облік (управління) у квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду ( м. Кривий Ріг) протягом 30 днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 24.12.2019 року.

Дані про учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_4 , місце реєстрації : АДРЕСА_3 .

Відповідач Міністерство оборони України, , місце знаходження: 03168, м. Київ-168, Повітрофлотський проспект,6.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро , місце знаходження : 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Феодосійська, буд. 13.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління , місце знаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Жовтневий район, вулиця Феодосійська, буд. 13.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України , місце знаходження: 03049, м. Київ, вул. Генерала Воробйова, буд. 13а.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Військова частина НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місце знаходження: 53221, місто Нікополь, вулиця Жуковського,100а

Суддя: А. Г. Багрова