Справа № 165/227/19 Головуючий у 1 інстанції: Василюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/1155/19 Категорія: 70 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 16 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що він перебував з ОСОБА_2 у шлюбі, який був розірваний за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 04 червня 2013 року. У даному шлюбі народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Нововолинського міського суду від 17 червня 2013 року з нього стягувалися аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі по 500 грн щомісяця з 31 травня 2013 року і до повноліття дитини, розмір яких рішенням Нововолинського міського суду від 31 липня 2018 року було збільшено до 1500 грн. Вказує, що 07 квітня 2017 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 і ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_8 . Посилався на те, що оскільки на його утриманні на даний час перебуває більше число утриманців, а сплачувати аліменти в розмірі, визначеному судом, йому непосильно, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Нововолинського міського суду від 31 липня 2018 року з нього в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1500 грн до 1014 грн, тобто до розміру 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 16 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 31 липня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1500 грн до 1200 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати дане рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення, суд не взяв до уваги доводи відповідача про те, що на час постановлення судом рішення про збільшення аліментів 31 липня 2018 року було враховано усі обставини, у тому числі матеріальний та сімейний стан позивача, про що зазначено у відповідному рішенні суду. Із даним судовим рішенням ОСОБА_4 погодився, його не оскаржив та сплачував аліменти у визначеному судом розмірі. Вказує на те, що з часу прийняття судом рішення про стягнення аліментів у розмірі 1500 грн жодна із обставин, передбачених ст. 192 СК України, як підстава для зменшення розміру аліментів не наступила. Зокрема, матеріальний та сімейний стан ОСОБА_9 не змінився, погіршення його стану здоров`я не відбулося. Отже, підстав для зменшення розміру аліментів не доведено.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Частиною третьою цієї статті визначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з наведеним розгляд даної справи, ціна позову в якій менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційним судом здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог, суд першої інстанції виходив з того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, позивачем надано суду достатні докази про те, що його матеріальний стан погіршився після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів в розмірі 1500 грн, отже є підстави для застосування ст. 192 СК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, оскільки вони не в повній мірі відповідають встановленим у справі обставинам та не узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2003 року, який рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 04 червня 2013 року було розірвано (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час знаходиться на утриманні відповідача.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 17 червня 2013 року з відповідача ОСОБА_9 на користь позивача ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн щомісяця, починаючи з 31 травня 2013 року до повноліття дитини (а.с.6).

Рішенням Нововолинського міського суду від 31 липня 2018 року збільшено розмір аліментів, визначений рішенням того ж суду, а саме з 500 грн до 1500 грн (а.с.7-8).

Дане рішення набрало законної сили.

На даний час позивач ОСОБА_10 перебуває в шлюбі з ОСОБА_11 і у цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_8 (а.с.9-10).

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

В той же час, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Установивши теперішнє матеріальне становище позивача, яке не змінилося з часу ухвалення рішення суду про збільшення розміру аліментів у 2018 році, пояснення позивача щодо отримання доходу, наявність інших утриманців (дружини та ще однієї дитини), тобто також до постановлення рішення суду про збільшення розміру аліментів, та врахувавши матеріальні потреби на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2004 року народження, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_9 і зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

З урахуванням визначеного у ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року (набула чинності для України 27 вересня 1991 року), принципу найкращого забезпечення прав дитини, право отримувати аліменти у розмірі, що перевищує мінімально встановлений, є виправданим.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, оскільки позивач не довів обставини, на які він покликався, та які дають підстави для зменшення розміру аліментів, а тому суд першої інстанції помилково задовольнив позов, який не підлягав до задоволення.

Відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не застосував закон, який підлягав застосуванню, рішення суду належить скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_2 було сплачено судовий збір в розмірі 1152,00 грн, тому враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її задоволення, вказані судові витрати слід стягнути із позивача.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 375, 381, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 16 вересня 2019 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги, в розмірі 1152,00 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді