Справа № 165/969/18 Головуючий у 1 інстанції: Василюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/803/19 Категорія: 48 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 31 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтував тим, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 жовтня 2009 року з нього в користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 15.09.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач також зазначав, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан, він одружився, у них з дружиною народилася дочка, дружина не працює, крім цього, на його утриманні перебуває неповнолітній син дружини від першого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частки до 1/10 частки його доходів.

29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги та просив зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 3/20 частки усіх видів його заробітку, починаючи з 14 квітня 2018 року і по день набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 31 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 жовтня 2009 року з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частки до 1/7 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з відповідачки в користь позивача 704 грн 08 коп понесених судових витрат.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу на це рішення, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що сторони по справі - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі до 16 листопада 2009 року (а.с.7).

У них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , про що було видано свідоцтво про народження (а.с.8).

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 жовтня 2009 року постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, починаючи із 15 вересня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно (а.с.9).

Платник аліментів ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, в якій він посилався на зміну його матеріального і сімейного стану.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що у платника аліментів ОСОБА_1 змінився матеріальний та сімейний стан, а тому є підстави для зменшення розміру аліментів, який визначений за рішенням суду на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з дотриманням вимог закону і відповідають встановленим обставинам справи.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

За змістом зазначених вимог закону обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За положеннями частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Судом при цьому установлено, що у платника аліментів ОСОБА_1 змінився матеріальний і сімейний стан, що дає підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Так, позивач в даній справі ОСОБА_1 08 січня 2015 року одружився із ОСОБА_8 (а.с.10), у них ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася дочка ОСОБА_9 (а.с.11).

Крім того, судом встановлено, що дружина позивача не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, окрім допомоги при народженні на дитину у розмірі 860 грн інших доходів не отримує, що підтверджується копіями довідок, наявними у матеріалах справи (а.с.72,73, 74).

Згідно із довідкою, виданою відповідачу ОСОБА_3 , остання працює менеджером у фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 і за період з січня по червень 2018 року їй була нарахована заробітна плата в розмірі 20007,26 грн (а.с.53).

Нарахована заробітна плата позивача ОСОБА_1 за період з лютого по липень 2018 року згідно із довідкою Приватного акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» становить 138140,62 грн (а.с.71).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять встановлених законом підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, яке постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 31 травня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді