Постанова

Іменем України

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 137/648/17

провадження № 61-28729св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: виконавчий комітет Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 19 червня 2017 року у складі судді Гопкіна П. В., ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Панасюка О. С., Сопруна В. В., Шемети Т. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_2 про встановлення нікчемності заповіту.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом другої черги, але після звернення до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини також звернулась спадкоємець після смерті ОСОБА_3 за заповітом ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області Гальчак Галиною Василівною. Оскільки Гальчак Г. В. займала посаду секретаря Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, а не секретаря виконавчого комітету цієї ради, існують підстави для визнання нікчемним заповіту від імені ОСОБА_3 .

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила встановити нікчемність заповіту від імені ОСОБА_3 , посвідченого 02 лютого 2015 року секретарем виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області Гальчак Г. В., зареєстрованого в реєстрі за № 36.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 19 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Гальчак Г. В. як посадова особа органу місцевого самоврядування була уповноважена вчиняти нотаріальні дії, в тому числі посвідчувати заповіти. Отже, відсутні правові підстави для встановлення нікчемності заповіту від імені ОСОБА_3 .

Постановою Херсонського апеляційного суду від 30 січня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції. При цьому зазначив, що оскаржуваний заповіт було складено та посвідчено повноваженою посадовою особою відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасуватирішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Касаційна скарга обґрунтовувалась посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заявник зазначає, що посвідчення заповіту було здійснено секретарем виконавчого комітету Соснівської сільської ради, на яку відповідним рішенням виконавчого комітету такі повноваження покладені не були, відповідна посада у Соснівській сільській раді відсутня. Гальчак Г. В. не є посадовою особою - секретарем виконавчого комітету сільської ради, а є секретарем сільської ради, відтак заповіт, посвідчений неповноваженою посадовою особою, є нікчемним.

Суди попередніх інстанцій, безпідставно до правовідносин, що виникли, не застосували частину першу статті 1257 ЦК України, якою передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 липня 2019 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду у складі колегії суддів Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Курило В. П.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Відповідно до заповіту від 02 лютого 2015 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_2

Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області Гальчак Г. В.

Рішенням Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області від 29 березня 2012 року Гальчак Г. В. обрано секретарем Соснівської

сільської ради Літинського району Вінницької області та за пропозицією голови ради Хортюка В. А. відповідно до частини четвертої статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на секретаря сільської ради покладено також повноваження секретаря виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, згідно із протоколом пленарного засідання.

Рішенням виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області від 26 червня 2012 року обов`язки по посвідченню заповітів покладено на секретаря сільської ради Гальчак Г. В.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Форма заповіту передбачає складення його письмово із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України (стаття 1247 ЦК України).

Нотаріальні дії вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування на підставі положень статті 1251 ЦК України, з урахуванням вимог Закону України «Про нотаріат» та за процедурою, що визначена Порядком вчинення нотаріальних дій.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 37 Закону України «Про нотаріат» у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, окрім дій, передбачених у частині першій цієї статті, посвідчують заповіти.

Відповідно до пункту 2.11 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, передбачено, що посвідчення заповітів, засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них, засвідчення справжності підпису на документах, видача дубліката посвідченого документа здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою органу місцевого самоврядування і скріплюються гербовою печаткою відповідного органу місцевого самоврядування.

Судами встановлено, що на час посвідчення оспорюваного заповіту обов`язки по вчиненню нотаріальних дій згідно з рішенням Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області покладено на секретаря Соснівської сільської ради - Гальчак Г. В., яка також виконувала повноваження секретаря виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області.

На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено, що оспорюваний заповіт не відповідає вимогам закону та в силу цього є нікчемним, оскільки його складено письмово та посвідчено у встановленому порядку уповноваженою на це особою органу місцевого самоврядування.

Доводи касаційної скарги про те, що суди не дослідили посилання позову на порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, зокрема пункту 2.10, є безпідставними, так як суди надали належну правову оцінку всім твердженням позивача, у тому числі перевірили складений заповіт на відповідність Порядку вчинення нотаріальних дій і порушень не встановили.

Інші доводи касаційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Верховний Суд встановив, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 19 червня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. П. Курило