Єдиний унікальний номер судової справи 490/9131/17
Провадження № 22-ц/812/2052/19 Доповідач апеляційного суду - Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

26 грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М..,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2019 року, постановлену головуючим суддею Чулупом О.С. в приміщені цього ж суду, того ж дня, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Поліщук Людмила Володимирівна, про визнання договору недійсним,

встановив:

19 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Поліщук Л.М., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що був укладений 23 вересня 2017 року.

13 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення його позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та повернення йому судового збору.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Поліщук Л.М., про визнання договору недійснимзалишено без розгляду.

У задоволенні заяви про повернення судового збору відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява позивача про залишення без розгляду позову підлягає задоволенню, проте у такому випадку за ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачено підстав для повернення позивачу суми сплаченого судового збору.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду в частині відмови у поверненні судового збору, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції в зазначеній частині скасувати та ухвалити в цій частині рішення про повернення судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що не з його вини не відбулося ні одного судового засідання, він марно чекав 2 роки, тоді як відповідачі, які скористалися ним і фіктивно оформили договір купівлі-продажу, до теперішнього часу живуть в його квартирі, а він вимушений орендувати житло. За таких обставин, вважав, що суд помилково прийняв незаконне рішення в частині неповернення йому судового збору.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не подали.

Третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Поліщук Л.М. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів.

-2-

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2019 року в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Поліщук Л.М., про визнання договору недійсним,не оскаржується, а тому не є предметом перегляду суду апеляційної інстанції.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, і вирішуючи питання щодо повернення сплачених сум судового збору, суд першої інстанції виходив із того, що у випадку подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду, повернення сплачених сум судового збору не передбачено.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до пункту п`ятого частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» (у редакції закону від 28 серпня 2018 року) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Як встановлено 19 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Поліщук Л.М., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, сплативши судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с.1-5).

13 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення його позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та повернення йому судового збору (а.с 55).

-3-

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. У задоволенні вимог заяви про повернення судового збору відмовлено.

Проаналізувавши вищезазначені норми закону у сукупності із матеріалами даної цивільної справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неможливість повернення сплачених сум судового збору у випадку залишення позову без розгляду за заявою позивача.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дотримався вимог статті 257 ЦПК України та положень пункту четвертого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Доводи апеляційної скарги про те, що вимоги статті 257 ЦПК України передбачають можливість повернення судового збору судом, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки закріплене у вказаній статті правило не є безумовною підставою для повернення сум сплаченого судового збору.

Апеляційний суд вважає, що порядок повернення судового збору визначається Законом України «Про судовий збір», що є спеціальним нормативно-правовим актом для правовідносин, що виникли. Відповідно до норм вказаного закону, повернення судового збору, у випадку подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду, не допускається.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо мотивів подання ним заяви про залишення позову без розгляду не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не є підставим для повернення судового збору відповідно до пункту четвертого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку із тим, що в ухвалі суду першої інстанції не вбачається порушень норм процесуального права, і норми матеріального права судом застосовано правильно, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, і спростовуються матеріалами справи, а тому ухвала підлягає залишенню без змін, у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: Л.М. Прокопчук

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.