ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8369/19 Справа № 200/7837/18 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Куценко Т.Р., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі.

Не погодившись з ухвалою суду, 25 червня 2019 року ОСОБА_1 вкотре звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Також, просила поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, мотивуючи тим, що строк на подання апеляційної скарги пропущений з поважних причин, оскільки про існування оскаржуваної ухвали суду вона дізналась лише в 20 червня 2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, так як до цього часу веденням цієї справи займався її представник.

Зазначена причина порушення строку апеляційного оскарження не є поважною, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 вересня 2018 року ОСОБА_1 вперше подала апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі, яка постановою апеляційного суду від 06 березня 2019 року залишена без задоволення, а ухвалу суду залишено без змін. В даній апеляційній скарзі, заявником, зокрема, зазначено, що про наявність та зміст оскаржуваної ухвали про відкриття провадження їй стало відомо 10 вересня 2018 року /а.с. 61/. Крім того, апеляційна скарга підписана саме ОСОБА_1 (а.с. 61).

Постанова Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року до касаційного суду не оскаржувалась.

Таким чином, зазначені заявником в своїй апеляційній скарзі обставини про обізнаність про існування оскаржуваної ухвали суду спростовуються вищевикладеним.

Крім того, вищевказані дії ОСОБА_1 перешкоджають розгляду даної цивільної справи по суті судом першої інстанції та свідчить про зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати права та законні інтереси сторін і суперечити принципу правової визначеності, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України ( п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене та встановивши, що заявник була обізнана про існування оскаржуваної ухвали суду раніше ніж зазначено в апеляційній скарзі, поданій 25 червня 2019 року, що підтверджується попередньою апеляційною скаргою, поданою 12 вересня 2018 року, - твердження апелянта про необхідність поновлення їй строку на апеляційне оскарження ухвали суду - є необґрунтованим, безпідставним та не свідчить про наявність поважних причин порушення відповідного процесуального строку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року).

Отже, приймаючи до уваги, що інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не зазначено, наявність поважних причин порушення процесуального строку не встановлено; враховуючи, що про існування оскаржуваної ухвали про відкриття провадження у даній справі апелянту стало відомо 10 вересня 2018 року /а.с. 61/ (згідно змісту її першої апеляційної скарги); приймаючи до уваги значну тривалість пропуску строку, - у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Суддя: Т.Р. Куценко