Справа № 203/498/19
13 серпня 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Дикаленко А.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В позовній заяві та наданому до неї клопотанні позивач в разі неявки його представника просив розглядати справу за його відсутності в спрощеному позовному провадженні, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засіданні за викликами повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокре-ма, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України).
Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Частиною 3 ст.642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частинами 1,2 ст.207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
В обґрунтування пред`явленого позову позивач посилався на те, що 17.03.2010 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Також згідно доводів позовної заяви вказаний договір був оформлений відповідною анкетою-заявою відповідачки від 17.03.2010 року, яка містить підпис останньої про ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та які разом становлять договір про надання банківських послуг (кредитний договір).
З анкети-заяви вбачається, що остання містить підпис відповідачки з датою складання заяви 17.03.2010 року. Крім того, з заяви вбачається, що остання виявила намір оформити кредитну картку «Універсальна», з бажаним кредитним лімітом в розмірі 5000 грн.
Заява містить підпис відповідачки про отримання кредитної картки 18.03.2010 року.
До позову також надано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка містить підпис позичальника про ознайомлення з відповідними умовами.
При цьому, на підтвердження розміру вказаної заборгованості банком надано до позову два розрахунки.
Згідно першого розрахунку станом на 31.05.2015 року вбачається, що за кредитним договором на вказану дату обліковувалась заборгованість в сумі 2681 грн. 02 коп., яка складалась з заборгованості за кредитом в сумі 1607 грн. 59 коп., за процентами в сумів 50 грн. 29 коп.
Проте, вказана заборгованість за кредитом та процентами в сумі складає 1657 грн. 88 коп., а не 2681 грн. 02 коп., яке зазначено в графі «Разом» у розрахунку.
У вказаному розрахунку не зазначено про наявність заборгованості за тілом кредиту станом на 17.01.2019 року.
Вказані обставини свідчать про те, що після 31.05.2015 року кредитний ліміт відповідачці не встановлювався та кредитний договір припинив свою дію з підстав, передбачених умовами договору (за закінченням строку дії картки та відмови в його продовженні; припинення дії картки та інш.), або внаслідок дострокового стягнення заборгованості, що в будь-якому випадку не надавало позивачу правових підстав для подальшого нарахування процентів за користування кредитом та неустойки у вигляді штрафів та пені.
Таким чином, надані позивачем розрахунки суд не визнає належними та достатніми доказами існування заборгованості за кредитним договором та за відсутності інших доказів та належних обґрунтувань у позові щодо правомірності нарахування заявленої до стягнення заборгованості по процентам та неустойки згідно умов договору та діючого законодавства, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову слід покласти на останнього.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,202,207,208,525,534,549,612,616,627,629, 638,642,1054,1055 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,13,76-81,141,211,223,247,258,259,263-268, 280,281 ЦПК України, суд -
В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 13 серпня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак