Справа № 308/9966/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судових засідань Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.12.2017 було вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму в розмірі 18871, 43 грн. у відшкодування витрат та 1600 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27.07.2018 за заявою відповідача ОСОБА_1 заочне рішення суду - скасовано.

Відповідно до розпорядження №443 від 01.04.2019 по матеріалам цивільної справи призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з закінченням п`ятирічного строку повноважень судді Світлик О.М. Автоматизованою системою документообігу суду визначено склад суду й справу передано до провадження судді Іванова А.П.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.04.2019 призначено розгляд вказаної справи за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» обґрунтовує наступним.

24.11.2015 між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Бліцарт Продукціон» було укладено договір страхування наземного транспорту № 80/15-Т/ЗК, згідно з яким ПАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Зазначає, що 10.10.2016 року на Слов`янській набережній в м. Ужгород сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Toyota», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу), вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Toyota», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

Вказує, що у зв`язку з вказаною подією, згідно з рахунком № СЧ-8 від 19.10.2016 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП, склала 50480,30 грн.

У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало ТОВ «Бліцарт Продукціон» витрати на ремонт автомобіля в сумі 47807,63 грн. Розрахунок був здійснений на основі рахунку СТО за мінусом франшизи (2672,68 грн.)

Позивач зауважує, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota», д/н НОМЕР_2 , була застрахована ПАТ «Євроінс Україна» (поліс № АЕ/6145995) ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства.

14.02.2017 ПАТ «СК «Євроінс Україна» було відшкодовано ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 28936,20 грн.

Враховуючи те, що загальний розмір збитку, завданого застрахованому транспортному засобу, складає 47807,63 грн., 05.04.2017 позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків в розмірі 18871,43 грн. (47807,63 - 28936,20), але остання не задовольнила її в добровільному порядку.

З посиланням на викладене та норми ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 993, 1188, 1194 ЦК України позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь р/р № НОМЕР_3 в AT «OTP Банк», МФО 300528, , 18871,43 грн., як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві, та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 1600,00 грн. судового збору.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог й обґрунтовує вказане наступним.

Згідно з нормами ЦПК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону України «Про страхування» відшкодування шкоди за умовами договору страхування мало бути здійснене Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна» шляхом здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки наявність у винної особи договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів породжує виникнення обов`язку по відшкодуванню шкоди саме у страховика ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», як відповідальної за завдані збитки.

Окрім цього, представник відповідача у відзиві зазначає, що страхове відшкодування у розмірі 28 934,20 грн., сплачене Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь позивача, не перевищує ліміту відповідальності страховика, встановленого у розмірі 50 000,00 грн., а відтак позовні вимоги до Відповідача є незаконними та безпідставними.

Також представник відповідача стверджує, що згідно з Положеннями про порядок та умови проведення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.1996 р. № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, у якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме, з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

В додаткових поясненнях представник позивача зазначає, що ліміт відповідальності страховика встановлено у розмірі 100000 грн., що знаходить своє відображення в матеріалах справи.

У своїх запереченнях на відзив представник позивача посилається на ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за яким страхова компанія зобов`язана відшкодувати шкоду з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, що і було компенсовано. В той же час, у відповідності до ст.1191 ЦКУ, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Щодо тверджень відповідача, що остання могла відновити транспортний засіб за допомогою встановлення ненових деталей і що в даному випадку є підстави стверджувати про безпідставне збагачення позивачем, зазначає, що відповідно до Договору добровільного страхування, позивач зобов`язаний виплатити страхове відшкодування без урахування експлуатаційного зносу відповідно до рахунку СТО, тобто зобов`язанням позивача є виплата страхового відшкодування, а не здійснення ремонту застрахованого ТЗ.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги від 13.09.2018 підтримав, просив його позов задовольнити.

В свою чергу, представник відповідача Ковач І.В. в судове засідання не з`явився, проте в своїх додаткових поясненнях від 24.07.2019 у задоволенні позову просив відмовити, розгляд справи проводити без сторони відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

24.11.2015 між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Бліцарт Продукціон» було укладено договір страхування наземного транспорту № 80/15-Т/ЗК, згідно з яким ПАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

10.10.2016 року на Слов`янській набережній в м. Ужгород сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Toyota», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу), вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Toyota», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .

Вказує, що у зв`язку з ДТП, згідно з рахунком № СЧ-8 від 19.10.2016 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП, склала 50480,30 грн.

У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало ТОВ «Бліцарт Продукціон» витрати на ремонт автомобіля в сумі 47807,63 грн. Розрахунок був здійснений на основі рахунку СТО за мінусом франшизи (2672,68 грн.)

Позивач зауважує, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota», д/н НОМЕР_2 була застрахована ПАТ «Євроінс Україна» (поліс № АЕ/6145995) ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства.

14.02.2017 ПАТ «СК «Євроінс Україна» було відшкодовано ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 28936,20 грн.

05.04.2017 позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків в розмірі 18871,43 грн. (47807,63 - 28936,20), але остання не задовольнила її в добровільному порядку.

Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Toyota Picnic» реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ «СК «Євроінс Україна» (поліс №АЕ/6145995).

14.02.2017 ПАТ «СК «Євроінс Україна» було відшкодовано позивачу 28936,20 грн., вказана сума страхового відшкодування виплачена на основі Звіту №114 про оцінку автомобіля «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 суб`єктом оціночної діяльності.

Згідно Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09.07.2010 № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із змінами № 3470 від 29.12.2015 та № 868 від 04.04.2017 установлено розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 999 Цивільного кодексу України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюється спеціальним законодавчим актом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 9 Закону України «Про страхування» встановлює, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

У статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно з положенням статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що за умовами договору страхування відповідача з ПАТ «СК Євроінс Україна» ліміт відповідальності страховика встановлено в розмірі 100000 грн., що не перевищує суму збитків у 47807,63 грн., яка була заподіяна автомобілю марки «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 внаслідок ДТП.

Окрім цього, у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Проте покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування відповідальності та сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі виникнення деліктного зобов`язання страховик бере на себе виконання обов`язку страхувальника у межах суми страхового відшкодування, а страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, може звернутися з позовом до страховика, у якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що відповідає загальній меті страхування.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «СК «Євроінс Україна» відшкодувало позивачу 28936,20 грн., користуючись правом вимоги на підставі ст. 993 ЦК України. Вказана сума відшкодована з огляду на Звіт №114 про оцінку автомобіля «Volkswagen», д/н НОМЕР_1 суб`єктом оціночної діяльності. При цьому, позивачем подано претензію, в подальшому подані позовні вимоги, до відповідача щодо відшкодування решти фактичних витрат здійснених позивачем, а саме суми у 18871,43 грн. Зазначена вимога є такою, що суперечить вимогам законодавства і меті інституту страхування, оскільки така повинна бути пред`явлена в необхідному для відшкодування розмірі, в межах встановленого ліміту, страховику відповідача - ПАТ «СК «Євроінс Україна».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч. 6, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги «Страхова компанія «Арсенал Страхування», в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , не підлягають до задоволення з мотивів викладених вище.

Оскільки в задоволенні позовних вимог слід відмовити, витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.3, 6, 9, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних

засобів», ст. ст. 22, 999, 1194 ЦК України, ст. ст. 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 281 ЦПК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (р/р № НОМЕР_3 в AT «OTP Банк», МФО 300528, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (р/р № НОМЕР_3 в AT «OTP Банк», МФО 300528, ) суму в розмірі 18871 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят одну) гривню 43 коп. та у відшкодування витрат та 1600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 коп. сплаченого судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов