П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Київ

Справа № 753/4370/18

Провадження: № 22-ц/824/11845/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.,

секретар Глухенька М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» Правника Олександра Петровича

на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 9 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Даниленка В.В.,

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві Донського Ярослава Сергійовича, товариства з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 , про визнання кредитного договору та договорів, укладених в якості забезпечення до кредитного договору припиненими, визнання договорів про відступлення прав недійсними, визнання незаконними та скасування дій державного реєстратора, визнання права власності,

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подала до суду позов з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, мотивуючи його тим, що 26 серпня 2008 року між її чоловіком ОСОБА_6 та ЗАТ «ОТП Банк» (далі- банк) було укладено кредитний договір на суму 224 678,28 доларів США з визначенням суми першого внеску - 18% вартості нерухомого майна та датою остаточного повернення кредиту 26 серпня 2033 рік. В забезпечення виконання кредитного договору між сторонами також був укладений договір іпотеки на предмет квартири АДРЕСА_1 . 25.08.2010 року між ОСОБА_6 та AT «СК «АХА» (далі Страховик), АТ «ОТП Банк» було укладено договір добровільного страхування від нещасного випадку позичальника банку. Згідно умов договору страхування банк надав страхувальнику кредитні ресурси за договором кредиту від 26.08.2008 року і уклав зі страхувальником договір застави в забезпечення повернення коштів по кредитному договору, загальна сума кредиту по якому становить 1 777 069,30 грн. Зазначений вигодонабувач, тобто, банк, є єдиним вигодонабувачем за цим договором. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Спадкоємцями померлого стали його з позивачем діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від своєї частки спадкового майна відмовилась на користь дітей. Після смерті боржника у страховика виник обов`язок відшкодувати кошти банку. Коштів, які відшкодувала страхова компанія, достатньо для покриття заборгованості за договором кредиту. 19.05.2017 року між ПАТ «ОТП банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги, у додатку до якого визначений договір кредиту та договір іпотеки, що укладені 26.08.2008 року між ОСОБА_6 та ПАТ ОТП «Банк». Продаж права вимоги банком іншим особам призвело до подвійного стягнення заборгованості. 22.02.2018 року, отримавши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,було встановлено, що 14.09.2017року державним реєстраторомКП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві Донським Я.С. всупереч вимогам закону було перереєстровано квартиру, що є власністю покійного ОСОБА_3 , на громадянина ОСОБА_5 . На підставі викладеного просила визнати припиненимидоговори кредиту, іпотеки, відступлення права вимоги, та визнати незаконними дії державного реєстратора Філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві Донського Я.С. щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 14.09.2017 року, скасувати рішення державного реєстратора Філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві Донського Я . С. від 14.09.2017 року, яким зареєстровано право власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано іпотекуна дану квартиру, зареєстровано обтяження - заборона на нерухоме майно, та визнати за дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на спірну квартиру.

8 липня 2019 року ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення доказів у справі.

Заява обґрунтована тим, що 01.06.2019 року ОСОБА_5 , незважаючи на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16.03.2018 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , увірвавшись з невідомими особами, захопив дану квартиру, в якій постійно проживали та зареєстровані позивачка та її малолітні діти. У цій квартирі знаходяться оригінали документів, що є письмовими доказами у даній справі. Вказує, що позивачка та її малолітні діти фактично виселені зі спірної квартири, ОСОБА_5 заволодів особистими речами та документами позивачів, а тому, на думку заявника, є обґрунтовані підстави припускати, що засоби доказування у справі, що знаходяться у цій квартирі, можуть бути втрачені або знищені.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 9 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів задоволено.

Забезпечено докази у справі № 753/4370/18, шляхом зобов`язання ОСОБА_5 надати доступ ОСОБА_1 до оригіналів документів, що є доказамив справі, та знаходяться у квартирі АДРЕСА_1 .

Перелік документів, до оригіналів яких необхідно надати доступ:

Кредитний договір №МЬ-002/159/2008 від 26.08.2008 р.

Договір іпотеки №РМЬ-002/159/2008твід 26.08.2008р.

Договір №246-нс/10к-03 добровільного страхування від нещасного випадку позичальника банку від 25.08.2009 р.

Реєстраційне посвідчення № 014808 від 01.08.2008 р.

Витяг з Державного реєстру правочинів № 6420670 від 26.08.2008р.

Технічний паспорт на квартиру.

Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг від 27.10.2008р.

Паспорт ОСОБА_6

Ідентифікаційний код ОСОБА_6

Паспорт ОСОБА_1

Ідентифікаційний номер ОСОБА_1

Свідоцтво про одруження від 15.03.2002р.

Свідоцтво про народження ОСОБА_2

Свідоцтво про народження ОСОБА_3

Свідоцтво про смерть ОСОБА_6

Лікарське свідоцтво про смерть № 910/2 від 13.04.2016р.

Довідка про причину смерті від 13.04.2016р.

Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 3 від 13.04.2016р.

Заява ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини від 11.10.2016р.

Заява ОСОБА_11 про відмову у прийнятті спадщини від 07.09.2016р.

Лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єлісєєвої Ольги Анатоліївни від 17.10.2016р. № 173/02-14

Довідка з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 29.08.2016р.

Довідка № 26 та № 637 від 12.12.2016р. про навчання ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Інформаційна довідка № 11473239 від 22.02.2018р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Договір про відступлення права вимоги № 19/05/17 від 19.05.2017 р.

Витяг з додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №19/05/17 від 19.05.2017 р.

Договір № 25-05 відступлення права вимоги від 25.05.2017р.

Лист Банку від 11.08.2011 року.

Додатковий договір № 1 до Договору іпотеки № РМЬ-002/159/2008 від 26.08.2008

року.

Договір іпотеки № РМЬ-002/159/2008/1 від 26.08.2008 року.

Додатковий договір № 1 до Договору іпотеки № РМЬ-002/159/2008/1 від 26.08.2008

року.

Договір поруки № 8К-002/159/2008 від 26.08.2018 року.

Додаткова угода № 1 до Договору страхування від 02.08.2011 року.

Заява ОСОБА_1 від 11.10.2016 року до ОТП Банку.

Додатку № 4 до Договору про відступлення прав вимоги № 19/05/17 від 19.05.2017

року.

Не погодившись із таким судовим рішенням, директор ТОВ «ФК «Довіра» Правник О . П . , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив зупинити виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 7 липня 2019 року, скасувати ухвалу суду першої інстанції, відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення доказів.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції в порушення вимог цивільно-процесуального законодавства не звернув увагу на невідповідність поданої позивачем заяви про забезпечення доказів вимогам статті 117 ЦПК України. А саме, в ній не зазначено повне найменування адрес, ІПН та інших необхідних даних щодо інших сторін справи, не зазначено переліку доказів, які потрібно забезпечити, не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів, не зазначено спосіб забезпечення, оскільки «надання доступу до оригіналів-документів» не може, на його думку, вважатись належним забезпеченням доказів. Окрім того вказує, що заява про забезпечення доказів підписана представником ОСОБА_1 , проте документів, що підтверджують його повноваження до неї не додано. Також, зазначив, що ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом відповідно до ч. 11 ст. 118 ЦПК України, а тому доступ до квартири може бути наданий лише державному виконавцю. Відповідно до ст. 311 ЦК України та ст. 30 Конституції України, житло фізичної особи є недоторканим, проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, проведення в ньому огляду чи обшуку може відбуватися виключно за вмотивованим рішенням суду, отже, на думку скаржника, відсутні обґрунтовані підстави для надання доступу до житла ОСОБА_5 . Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник посилався також на роз`яснення Верховного Суду, які викладені в ухвалі від 2 травня 2019 року у справі № 3д/99001 /2/19.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 1 серпня 2019 року в задоволенні клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в особі директора Правника О.П. про зупинення виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 7 липня 2019 відмовлено, відкрито апеляційне провадження у даній справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог статті 360 ЦПК України інші учасники справи не скористались.

У судовому засіданні ОСОБА_5 заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, директор ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» Правник О.П. подав до суду 21.08.2019 року клопотання, в якому просив проводити судове засідання без участі представника товариства.

За таких підстав, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи подану ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_1 заяву про забезпечення доказів у справі, суд першої інстанції виходив із того, що в поданій представником позивача заяві достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення доказів шляхом зобов`язання ОСОБА_5 надати доступ останній до оригіналів документів, що є доказами в справі, та знаходяться у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована позивачка та її малолітні діти.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Статтею 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Забезпечення доказів - процесуальна дія суду, яка вчиняється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів.

Згідно положень частин першої та другої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Згідно вимог п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд (суддя) має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).

Виходячи з історії права інститут забезпечення доказів передбачає вжиття судом невідкладних заходів фіксації до закріплення у визначеному процесуальним законом порядку фактичних даних, з метою використання їх як доказів при розгляді цивільної справи. Підставою таких заходів ЦПК України визначає неможливість надання такого доказу стороною або вірогідність його втрати.

Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі є складнощі в отриманні документів, тобто об`єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.

Колегія суддів звертає увагу, що питання пов`язані із забезпеченням доказів вирішуються судом на власний розсуд з урахуванням обставин справи та наявних доказів.

Подаючи заяву про забезпечення доказів ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_5 протизаконно заволодів особистими речами та документами позивачки, фактично виселивши її із квартири без відповідного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Разом з тим, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_7 , звертаючись до суду із даною заявою, на обґрунтування своїх вимог не надала будь-яких доказів на підтвердження незаконного вселення ОСОБА_12 до спірної квартири, знаходження у даній квартирі оригіналів документів, які вона просила забезпечити, та доказів, що отримання таких документів згодом стане неможливим або утрудненим.

Проте, суд першої інстанції, наведених обставин та положень закону не врахував, не здійснив оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення доказів та жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права, якими регламентовано порядок вирішення порушеного ОСОБА_1 питання.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги колегія суддів окрім вищевикладеного відмічає наступне.

Забезпечення доказів відбувається за зверненням зацікавленої особи, яке оформляється у вигляді письмової заяви. Заява повинна відповідати вимогам статті 117 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 ЦПК України заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановлює ухвалу (ч. 4 ст. 117 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, заява про забезпечення доказів підписана представником ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_7 (а.с. 188).

При цьому будь-яких документів, якими підтверджуються повноваження адвоката ОСОБА_7 (довіреність або ордер)до заяви не додано.

Так, в матеріалах справи міститься копія ордеру ОСОБА_7 ,яка прикладнеа до заяви про ознайомлення з матеріалами справи, проте в Єдиному реєстрі адвокатів України відомості щодо такого адвоката відсутні (а.с. 80).

Отже, суд першої інстанції не перевіривши повноваження представника, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для розгляду поданої ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_1 заяви про забезпечення доказів.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що питання забезпечення доказів судом першої інстанції вирішено з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії прийняття заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» Правника Олександра Петровича задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 9 липня 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 серпня 2019 року.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судці: Д.Р.Гаращенко

А.А.Пікуль