Справа № 454/1748/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Карівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися в суд з даною позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, в позовній заяві вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати ОСОБА_3 . Після смерті матері залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 3,20га, що належала спадкодавцю на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 .

Заповіт на спадкове майно не посвідчувався а тому позивачі вступили у спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України.

Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий у відповідності до Програми приватизації майна і землі в агропромисловому комплексі Львівської області, яка в часі випереджала врегулювання питання видання та реєстрації сертифікату на загальнодержавному рівні, а тому за формою сертифікат не відповідає вимогам вищенаведених Указу Президента України та Постанови Кабінету Міністрів України, то на даний момент позивачі не мають можливості прийняти спадщину, а тому змушені звернутися до суду із позовом та просять визнати за ними право власності на спадкове майно.

Позивачі в судове засідання не прибули, однак їхній представник - адвокат Палащук В.М. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримують та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, однак на адресу суду надійшла заява голови Карівськоі сільської ради, в якій, просить слухати справу у її відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Із дослідженої копії Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 01.04.1997р. №146 передано у приватну власність земельна ділянка площею 3,20га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Карівської сільської ради з цільовим призначенням - ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Згідно довідки Карівської сільської ради №872 від 18.08.2017р., встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 , разом із нею проживали: ОСОБА_2 - дочка, ОСОБА_1 - син. Заповіт від її імені у виконкомі сільської ради не посвідчувався.

Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями підтверджено копіями свідоцтва про народження, долучених до матеріалів справи: НОМЕР_4 та НОМЕР_3 .

У відповідності до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як роз"яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у

зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно приписів ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У п.11. постанови Пленуму зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) то сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п.п. 16, 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п.3.5. роз`яснень ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 одержала Сертифікат на право приватної власності на землю, однак після його смерті у спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 немають можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачами слід визнати право на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 223, 258, 259, 264-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування згідно за законом на час відкриття спадщини право по 1/2 на земельну ділянку площею 3,20га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 , що належав спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Л. Ю. Фарина