Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1233/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Зельської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від цивільного шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції зроблено відповідний запис за № 821 від 08.07.2014 року, серія НОМЕР_1 , яка на даний момент проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитись не вдалося.

На підставі вищевикладеного просить суд, - стягнути з ОСОБА_2 , на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки -- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття.

Ухвалою суду від 15 лютого 2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою суду від 05 квітня 2019 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи.

26 липня 2019 року, на виконання вимог ст. 278 ЦПК України, представник відповідача адвокат Зельська О.М. надала до суду письмовий відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що звертаючись до суду з даним позовом, позивачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, не надано жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві. Так, позивачка не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідач в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дитини, не підтвердила свого «скрутного становища», не надала доказів того, що дитина проживає з позивачкою, а також не надала обґрунтування про те, з чого вона виходила при визначенні розміру аліментів у сумі 3000грн. на місяць. Також у відзиві зазначено, що сторонами було досягнуто згоди, що відповідач в добровільному порядку приймає участь в утриманні дитини, шляхом здійснення оплати всіх потреб дитини, про які позивачка повідомляє відповідача. Так, відповідачем було оплачене придбання вітамінів для дитини, матрацу в дитячій садок, 1200грн. за відвідування дитиною танців, 3600грн. за заняття з комплексного розвитку «Нові діти», 3900грн. навчальні курси «Дошкільнятко», повністю сплачено всі витрати по дитячому садочку, який відвідує дитина. Також відповідач придбаває для доньки продукти харчування та одяг. Також зазначено, що при вирішенні справи по суті просять обмежитись розміром доходу відповідача, який складає 4400грн. на місяць, врахувавши його стан здоров`я, як інваліда 2 групи, та те, що він добровільно матеріально утримує дитину. Крім того, просили звернути увагу на те, що майно, яке було придбано у шлюбі, а саме, - автомобіль та квартира, залишилось у позивача.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Додатково суду пояснила, що вона є ФОП і її місячний дохід складає приблизно 8-10 тис. грн. Проте зазначає, що відповідач має щомісячний дохід більше за неї. Також вказала, що їй необхідно утримувати доньку, яка відвідує гуртки, дитсадок, які треба оплачувати. Підтвердила, що відповідач оплачував всі гуртки, майже всі відвідування дитячого садка, купує доньці речі. Вказала, що свою квартиру вона здає та вимушена винаймати більшу за розміром, яку теж слід оплачувати. Автомобіль, що придбавався у шлюбі, також знаходиться у її користуванні. Не погодилась із пропозицією відповідача на розмір аліментів 1500-1800грн. щомісяця.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Зельська О.М. позовні вимоги визнала частково, вказуючи, що ОСОБА_2 не оспорює своє батьківство щодо доньки ОСОБА_4 і від самого її народження допомагав утримувати доньку, про що є відповідні квитанції про сплату коштів за відвідування донькою гуртків та дитячого садка, а також на придбання для неї одягу. Дійсно, донька проживає з матір`ю і відповідач не заперечує проти утримання доньки. Зазначає, що на своєму утриманні відповідач не має інших осіб. Проте сума аліментів 3000 грн. є для нього непосильною та надто завищеною, оскільки його заробітна плата в місяць дорівнює близько 4400 грн. і він є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання встановленого безтерміново, та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2402грн. щомісячно. Таким чином, сукупний дохід відповідача складає 6802грн. на місяць, з яких він змушений витрачати кошти на своє харчування, оплату комунальних послуг, придбання медикаментів, тощо. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, просила суд визначити розмір стягуваних з відповідача аліментів в сумі 1500грн. на місяць.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляді справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження (Серія НОМЕР_1 від 08.07.2014). Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає.

Судом також встановлено, що сторони разом не проживають і їхня спільна дитина проживає з матір`ю. Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину.

Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує той факт, що відповідач є працездатним з умови працепристосування, є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання встановленої безтерміново (довідка МСЕК серії 12 ААА №881645 від 10.04.2018р.), працює та отримує регулярний дохід (довідка ТОВ «СТЕЙБЛ ЕНЕРДЖІ» про заробітну плату за період з січня по червень 2019), розмір заробітку позивача є значно вищим, ніж відповідача, в добровільному порядку він постійно приймає участь у вихованні та утриманні дитини, шляхом спілкування з нею, оплати гуртків, які відвідувала дитина та витрачав кошти на придбання їй одягу, про що свідчать квитанції та інші платіжні документи надані відповідачем, з чим погодилась і сама позивач. Також суд враховує його думку про часткове визнання ним заявлених позовних вимог в сумі 1500 грн.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних спірних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року,- держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України).

За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей вікoм до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази не дають суду підстав для повного задоволення заявлених позовних вимог. Враховуючи працездатність відповідача, те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, розмір його доходів та доходів позивача, наміри утримувати спільну з позивачем дитину й в подальшому, часткове визнання ним позову, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, визначивши розмір аліментів - 1500грн. 00 коп. щомісяця, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, доводи відповідача про утримання ним дитини його дружини, жодним чином не підтверджені.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, а саме, - слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1500грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11.02.2019 року до повноліття дитини.

Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Крім того, враховуючи, що відповідач на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 141, 150, 180-182, 184, 191 СК України, Постановою КМУ від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , код НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1500грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11.02.2019 року до повноліття дитини.

В іншій частині відмовити.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави відповідно до порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 16.08.2019 року.

Головуючий: С. М. Позарецька