ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №577/2911/19

Номер провадження 22-ц/816/5486/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Орлова І. В.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2019 року у складі судді Гетьмана В.В., ухвалене у м. Конотоп, повний текст якого складено 17 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в :

24 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 11 серпня 2012 року по 09 березня 2019 року перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. З 30 січня 2019 року шлюбні стосунки між ними були припинені, вони стали проживати окремо. У зв`язку з необхідністю матеріальної допомоги під час вагітності, просила стягнути з відповідача, як батька її майбутньої дитини, 2000 грн аліментів на її утримання під час вагітності, починаючи стягнення з 30 січня 2019 року.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання під час вагітності в розмірі 900 грн щомісяця, починаючи з 24 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 768 грн 40 коп судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про неможливість відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі 2000 грн, оскільки він неофіційно постійно працює та отримує високу заробітну плату, інших утриманців, крім їх спільної дитини не має, у липні 2019 року надавав їй у борг 12200 грн, що свідчить про його матеріальну спроможність.

Доводить, що вживала всіх можливих заходів для одержання аліментів від ОСОБА_2 , але він ухилявся від сплати, тому є підстави для стягнення аліментів саме з 30 січня 2019 року, а не з 24 червня 2019 року (дата пред`явлення позову), як помилково визначив суд.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 11 серпня 2012 року по 09 березня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4, 9, 45).

За повідомленням Конотопського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 10 травня 2019 року сім`я ОСОБА_3 з 07 лютого 2019 року перебувала на обліку сімей, що опинилися у складних життєвих обставинах та під соціальним супроводом, у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 (а.с. 5).

Із довідок КНП КМР «Конотопська міська лікарня» від 21 травня 2019 року № 01 12/07/699, від 20 червня 2019 року № 01-12/07/819 вбачається, що шлюб між сторонами розірвано під час вагітності ОСОБА_1 (а.с. 7, 8)

Сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 47).

Згідно з виконавчим листом № 2-н/577/343/19, виданим 13 серпня 2019 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 22 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 66).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с. 15, 79).

Із довідки Вирівської сільської ради від 31 липня 2019 року № 1108 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає разом з батьком та мачухою в АДРЕСА_2 (а.с. 17, 44, 48).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував своє рішення про стягнення аліментів на її утримання під час вагітності у розмірі 900 грн щомісяця, тим, що відповідач за своїм віком, станом здоров`я, матеріальним становищем може і відповідно до ч. 1 ст. 84 СК України повинен утримувати вагітну дружину, при цьому врахував наявність у нього зобов`язання по сплаті аліментів на сина на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця та її майновий стан, і за відсутності доказів ухилення від утримання позивача під час вагітності, визначив початок стягнення аліментів з дня подання позову 24 червня 2019 року.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 84 СК України визначене право дружини на утримання від чоловіка під час вагітності .

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аліменти, присуджені дружина під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначаючи розмір належних до стягнення аліментів, суд врахував усі істотні обставини, зокрема і ті, про які йдеться у позові та апеляційній скарзі, навів відповідні мотиви.

Так, суд прийняв до уваги майновий стан ОСОБА_1 , її право на утримання від ОСОБА_2 під час вагітності.

Врахувавши майновий стан відповідача, а саме: його молодий працездатний вік, задовільний стан здоров`я, сплату аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутність на утриманні інших осіб, суд першої інстанції частково задовольнив позов та стягнув аліменти у меншому розмірі (900 грн щомісяця), ніж просила позивач (2000 грн щомісяця).

Твердження позивача в апеляційній скарзі про можливість відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі, є безпідставними, оскільки не підтверджені жодними доказами про місце роботи чи розмір його заробітної плати.

Визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання ОСОБА_1 під час вагітності, на думку колегії суддів апеляційного суду, є розумним і співмірним з матеріальними можливостями відповідача утримувати колишню дружину та з розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленим станом на січень 2019 року.

Крім того, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» позивачу державою гарантована виплата допомоги при народженні дитини, за призначенням якої вона не позбавлена можливості звернутися.

За таких обставин законних підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі, ніж визначив місцевий суд, колегія суддів не вбачає.

За відсутності доказів ухилення відповідача від утримання позивача під час вагітності з 30 січня 2019 року, судом першої інстанції правильно стягнуто аліменти з дати подання позову, тобто з 24 червня 2019 року.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

І.В. Орлов