Справа №442/5259/19
Провадження №2/442/1432/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

про секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Коцан Р.М. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірман Б.І., про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Коцан Р.М. звернулася в Дрогобицького міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірман Б.І., про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позову посилається на те, що в грудні 2016 року до ОСОБА_1 звернувся дядько (брат батька) її чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з проханням позичити йому кошти в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США та повідомив, що вказана сума потрібна для придбання житлового будинку. Позивач погодилась та 20 грудня 2016 року передала Відповідачу кошти в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США, про що останній надав позивачці написану власноручно розписку, в якій зазначив про те, що він отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 80 000 доларів США та зобов`язується віддавати їй вказані кошти рівними частинами щомісяця. Крім цього, з метою забезпечення даного зобов`язання, позивач з відповідачем домовилися про те, що одразу після купівлі будинку відповідачем вони укладуть договір іпотеки (застави) вказаного житлового будинку, для забезпечення належного виконання даного зобов`язання. Крім цього, сторони домовилися в усній формі, що відповідач зобов`язується сплачувати додатково відсотки за користування коштами, а саме 10% річних від вказаної вище суми. 01 лютого 2017р. відповідач придбав житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 179,6 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м., що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку від 01.02.2017р., зареєстровано в реєстрі за №84, та земельну ділянку НОМЕР_6, площею 0,0700 га., кадастровий номер : :02:003:0341, цільове призначення : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка), що підтверджується Договором купівлі - продажу земельної ділянки від 01.02.2017р., зареєстрованого в реєстрі за №85.

Так як позивач в цей час знаходилася за кордоном, укладення договору іпотеки було відкладено на пару місяців. Однак, поки позивач повернулася на Україну та неодноразово зверталася до відповідача з приводу укладення вказаного договору іпотеки, відповідач відмовляв їй, вказуючи різні причини. Станом на даний час відповідачем повернув лише 10 000 тис. доларів США. Станом на 24 липня 2019р. за курсом валют НБУ офіційний курс долара США становить 25,63 грн., отже сума заборгованості відповідача складає 1 794 100 грн. А тому виникла необхідність звернутися до суду.

В судове засідання представник позивача - адвокат Коцан Р.М. не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить слухати справу у його відсутності, заявлені збільшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі. Керуючись частиною 3 статті 223 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірман Б.І. в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій вказав, що просить проводити розгляд справи у його відсутності, а тому суд розглянув справу у відсутності третьої особи на підставі наявних доказів по справі.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вимогами ч.1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з матеріалів справи, то згідно розписки від 20 грудня 2016р., ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 - 80 тис. доларів США, для придбання житлового будинку та останній зобов`язувався повернути вказану суму рівними частинами щомісяця до грудня 2021 року.

Згідно вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Позивачем визначено еквівалент частини позики, що надавалась в іноземній валюті долар США до національної валюти гривні станом на 24 липня 2019р. за курсом Національного банку України (80 000,00 х 25,63 = 1 794 100 (один мільйон сімсот дев`яносто чотири грн.).

В судовому засіданні не оспорюється той факт, що розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (Правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № б-бЗцсІЗ, яка відповідно до ст.360-7 ІІПК України є обов`язковою для усіх судів).

Крім того, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, а відтак встановлений законом розмір процентів на рівні облікової ставки НБУ являються процентами, що підлягають сплаті за користування сумою позики, а не санкцією за порушення грошового зобов`язання, в даному випадку за несвоєчасне повернення позики. Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної у постанові від 02.09.2015р. у справі №6-369цс15«Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві».

Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов`язань та закріплює основний принцип виконання зобов`язань - принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527-545 ЦК України), а тому належне виконання зобов`язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина перша статті 510 ЦК України визначає, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.У частині першій статті 527 ЦК України сформульовано загальне правило, відповідно до якого боржник зобов`язаний особисто виконати зобов`язання, а інша сторона (кредитор) повинна особисто прийняти виконання, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання, в розумінні ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

На підставі ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику, а тому договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, факт отримання яких посвідчується розпискою.

За змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг.Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Крім того, судом враховано той факт, що відповідачем по справі здійснене дарування земельної ділянки (Договір дарування р.№99 від 06 лютого 2017р.) та житлового будинку (Договір дарування р.№98) від 06 лютого 2017р.), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , своєму синові - ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 717 цього Кодексу за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Частиною 2 статті 719 ЦК України обумовлено, що договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до змісту ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків.

Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, є підставою для недійсності правочину.

Згідно норм ч.1 ст.216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що договори Дарування житлового будинку та земельної ділянки, укладені 06.02.2017р. не були спрямовані на реальне настання обумовлених правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання таких договорів недійсними відповідно до статті 234 ЦК України.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а відтак аналізуючи зібрані про справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо та їх достовірність та допустимість, а також достатність та взаємний зв`язок у сукупності встановлені судом обставини свідчать про те, що заявлені позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354 ЦПК України, ст.ст.1046, 1047, 1048 ЦК України, -

ухвалив :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП : НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 22 квітня 2000 року Бориславським МВ УМВСУ у Львівській області, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 25 вересня 2009р. Дрогобицьким РВ ГУМВСУ у Львівській області, яка проживає за адресою : АДРЕСА_3 - 1 794 100 ( один мільйон сімсот дев`яносто чотири тисячі сто гривень) 00 коп. боргу.

Визнати недійсним Договір дарування житлового будинку ( реєстраційний номер 98 від 06 лютого 2017р., посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірманом Б.І. щодо житлового будинку загальною площею 179,6 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати недійсним Договір дарування земельної ділянки ( реєстраційний номер 99 від 06 лютого 2017р., посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірманом Б.І. щодо земельної ділянки площею 0,07 га., кадастровий номер :02:003:0341 з цільовим призначенням : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 9 605,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірман Б.І., юридична адреса - вул.Коваліва, м.Борислав, Львівська область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 ,

місце реєстрації - АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий.

Суддя Гарасимків Л.І.