Справа № 675/1807/19
Провадження № 2/675/673/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2019 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Мордач К.О., учасників справи:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3 Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Славутський пивоварний завод» про визнання незаконним та зобов`язання скасувати наказ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Славутський пивоварний завод» про визнання незаконним та зобов`язання скасувати наказ №215 від 29.07.2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та виплату премії за липень 2019 року.

Ухвалою суду від 22.10.2019 року на підставі клопотання позивача та її представника позовну заяву в частині позовної вимоги щодо виплати премії за липень 2019 року залишено без розгляду.

Позовні вимоги позивача в частині визнання незаконним наказу Приватного акціонерного товариства «Славутський пивоварний завод» за №215 від 29.07.2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»» та зобов`язання його скасувати обгрунтовані наступними обставинами.

Так позивач вказує, що її 17.12.2018 року було незаконно звільнено відповідачем з посади продавця продовольчих товарів фірмового бару-магазину №3 структурного підрозділу Приватного акціонерного товариства «Славутський пивоварний завод», що в м. Ізяслав Хмельницької області. Однак, як зазначає позивач, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13.06.2019 року по справі №675/148/19 її поновлено на роботі, а рішення у вказаній частині допущено до негайного виконання.

Також покликається на те, що оскільки відповідачем не вчинялися дії щодо добровільного виконання рішення в частині, що допущена до негайного виконання зверталася до органу державної виконавчої служби.

Звертає увагу, що листом директор Приватного акціонерного товариства «Славутський пивоварний завод» №317 від 21.06.2019 року звертався з вимогою про надання пояснень щодо невиходу на роботу 14.06.2019 року, на що повідомила, що з наказом про поновлення на роботі не ознайомлена та його не отримувала.

Зазначає, що приступила до роботи 16.07.2019 року, так як дізналася про своє поновлення на посаді 15.07.2019 року, оскільки саме тоді отримала чергового листа від відповідача з додатками, в яких був наявний наказ про поновлення на роботі.

На думку позивача, роботодавець незаконно вимагав надавати письмові пояснення про невихід на роботу 14.06.2019 року, оскільки про поновлення дізналася в момент отримання наказу за яким була поновлена на роботі, тобто 15.07.2019 року.

Позивач вказує, що оспорюваний у справі наказ про її притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді оголошеної догани є незаконним з огляду на відсутність прогулу без поважної причини.

Відповідач позов не визнав у повному обсязі, про що подав відзив, в якому вказав на безпідставність заявлених до нього позовних вимог.

У своєму відзиві відповідач вказує на відсутність будь-яких поважних причин відсутності позивача на роботі протягом більш як одного місяця після поновлення трудових відносин.

Як вважає відповідач доводи ОСОБА_1 про незаконність звернення до неї з пропозицією щодо повідомлення причин невиходу на роботу є необгрунтованими, так як роботодавець вирішував властиві йому функції щодо організації роботи у зв`язку з відсутністю працівника. Також відповідач звертає увагу, що ним не вчинялося будь-яких перешкод, щоб позивач приступила до роботи. На думку відповідача, є необгрунтованими покликання позивача про те, що роботодавець нівелює вимоги чинного законодавства, оскільки не знаючи прийнятого рішення щодо спору про поновлення на роботі, вже на наступний день видає наказ про поновлення на роботі. Так, зазначає, що відповідач у не заборонений спосіб дізнався про результат розгляду справи про поновлення на роботі, і, будучи зацікавленим, з метою недопущення порушення прав працівника та негативних для себе наслідків, оформив наказ про поновлення ОСОБА_1 .

Згідно відзиву, позивач при зверненні до суду не вказала причин відсутності на роботі, які б можливо кваліфікувати як поважні, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Позивачем на такий відзив подано відповідь на відзив, згідно якого вказує, що доводи відповідача виходять за рамки предмета позову. Зазначає, що рішення суду в частині негайного виконання не було виконано, оскільки виплата середнього заробітку проведена тільки 04.07.2019 року, що свідчить зарахування відповідної суми на банківський рахунок. Додатково вказує на незаконність позбавлення премії, як і на незаконність оспорюваного наказу в цілому. Як вважає позивач вимога відповідача надати письмові пояснення про відсутність на роботі до моменту отримання наказу про поновлення її на роботі не грунтується на вимогах закону.

У судовому засіданні 17.12.2019 року позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі на підставах, які зазначені в позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково акцентували увагу, що так як наказ про поновлення позивача від 14.06.2019 року було отримано тільки 15.07.2019 року, то немає будь-яких підстав вважати, що остання була без поважних причин відсутня на роботі у вказаний вище період часу.

У судовому засіданні 17.12.2019 року представник відповідача вказала на безпідставність заявлених позовних вимог, обгрунтовуючи свою позицію на обставинах, які було викладено у поданому для суду письмовому відзиві. На думку представника відповідача під час оформлення оспорюваного у справі наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності дотримано чинних вимог трудового законодавства, натомість позивач шляхом власного трактування трудового законодавства уникала виконання своїх трудових обов`язків, хоча і достеменно знала про наявність поновлення трудових правовідносин. За покликанням представника відповідача позиція позивача про відсутність прогулу без поважної причини є надуманою. Як вказувала представник відповідача, слід врахувати, що незазначення поважності причин відсутності на роботі позивача та її відсутності, що не заперечується останньою, прямо вказує на правомірність оскаржуваного наказу, а в свою чергу неотримання нею наказу про поновлення на роботі в сам момент такого поновлення не є та не може бути поважною причиною відсутності на робочому місці протягом тривалого часу.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог судом враховано наступне.

Так, судом встановлено, що наказом Приватного акціонерного товариства «Славутський пивоварний завод» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №215 від 29.07.2019 року ОСОБА_1 , продавцю продовольчих товарів бару-магазину «Пиво-води» (м. АДРЕСА_1 , вул АДРЕСА_2 А) оголошено догану та позбавлено її права на отримання місячної премії та доплати за товарообіг за липень 2019 року.

Як вбачається з зазначеного вище та оспорюваного у справі наказу відповідача підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стало те, що ОСОБА_1 не надавши будь-яких підтверджуючих доказів не вийшла на своє робоче, що по АДРЕСА_2 з 14.06.2019 року по 15.07.2019 року. Згідно зі змістом такого наказу відсутність письмових документів, що підтверджували б поважність причини відсутності ОСОБА_1 з 14.06.2019 року по 15.07.2019 року, відсутність пояснень останньої щодо причин такої відсутності на роботі, її письмові відповіді на листи від 08.07.2019 року №342 та від 12.07.2019 року №347 свідчать про порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, так як вчинено прогул без поважної причини.

Крім того, судом встановлено, що підставами для застосування відносно позивача дисциплінарного стягнення у виді оголошення догани, що зафіксовано наказом «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №215 від 29.07.2019 року стали: доповідні записки керуючого магазином Забавської Т.М. від 14.06.2019 року, 20.06.2019 року, 01.07.2019 року, 08.07.2019 року, 15.07.2019 року, доповідна записка інспектора з кадрів Юрчук С.П. від 14.06.2019 року, доповідна записка головного бухгалтера Ковальчук Г.А. від 20.06.2019 року, листи ОСОБА_1 від 21.06.2019 року №317, від 08.07.2019 року №342, від 12.07.2019 року №347, акти від 16.07.2019 року та від 17.07.2019 року про відмову ОСОБА_1 у наданні пояснень щодо відсутності на робочому місці.

Врахувавши встановлені вище обставини, суд констатує, що обставина щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці з 14.06.2019 року по 15.07.2019 року не підлягає додатковому доказуванню, оскільки не заперечується та визнається позивачем та відповідачем.

Роблячи такий висновок, суд виходив з того, що за приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Крім того, судом встановлено і те, що винесенню оспорюваного наказу передувало рішення відповідача, оформлене наказом від 14.06.2019 року №61 «Про поновлення на роботі» за рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13.06.2019 року по справі №675/148/19 ОСОБА_1 з 19.12.2018 року. Вказана обставина також не оспорюється сторонами, як і те, що про наявність такого рішення позивачу було відомо у момент проголошення його вступної та резолютивної частини 13.06.2019 року.

Також встановлено і те, що відповідачем 19.06.2019 року оформлено наказ за №64 «Про виконання рішення Ізяславського районного суду від 13.06.2019 року»

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що єдиною підставою для скасування оскаржуваного наказу є те, що на думку позивача, прогул як такий взагалі відсутній, оскільки трудові відносини з відповідачем фактично відновилися з моменту вручення, а саме 15.07.2019 року, наказу №61 від 14.06.2019 року про її поновлення на роботі.

Ухвалюючи рішення по суті заявлених позовних вимог судом враховано також наступне.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Притягувати працівника до дисциплінарної відповідальності є правом, а не обов`язком роботодавця.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, яке полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі.

Підставою для застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.

В наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Постановою Пленуму ВСУ від 6 грудня 1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Згідно п. 24 вказаної постанови Пленуму ВСУ від 6 грудня 1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено і те, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Загалом, виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю.

Разом з тим, на думку суду, роботодавець довів, що притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача відбулось без порушення законодавства про працю.

Позивач не надала доказів у підтвердження своїх вимог про те, що вона будучи відсутньою на робочому місці з 14.06.2019 року по 15.07.2019 року діяла в установлений законом спосіб. Будь-яких доказів в обгрунтування поважності причин відсутності у вказаний вище період часу на робочому місці не надала.

Покликання позивача, що відновлення трудових взаємовідносин з відповідачем пов`язане виключно з моментом безпосереднього вручення їй наказу про поновлення не у повній мірі відповідає вимогам закону.

Так, суд зазначає, що позивачу достеменно було відомо про відновлення її трудової функції з Приватним акціонерним товариством «Славутський пивоварний завод» ще починаючи з 13.06.2019 року, що останньою і не заперечується, однак попри неодноразові повідомлення роботодавця про поновлення її на роботі та його пропозиції надати пояснення ОСОБА_1 обрала пасивну позицію, не вчиняючи будь-яких дій на відновлення трудових відносин.

Слід вказати, позивачем не враховано, що за приписами ч. 2 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Також, суд критично відноситься до тверджень позивача про те, що остання не зобов`язана пояснювати відповідачу причини відсутності на роботі до моменту вручення їй наказу про поновлення на роботі від 14.06.2019 року за №61 та з таким не погоджується, оскільки з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу про поновлення на роботі позивач є такою, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

Відповідач надав достатньо доказів у підтвердження своїх заперечень про те, що він діяв в межах наданих йому повноважень, виконуючи вимоги трудового законодавства.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини, в тому числі, відомості, які викладені в листі директора Приватного акціонерного товариства «Славутський пивоварний завод» №317 від 21.06.2019 року та відповіді на нього позивача від 01.07.2019 року, у суду не має підстав вважати, що дисциплінарне стягнення не могло бути накладене по спливу строків, визначених ст. 148 КЗпП України, оскільки проступок, за який застосовано дисциплінарне стягнення не може рахуватись виявленим 14.06.2019 року або виявленим раніше аніж 27.06.2019 року.

Встановивши, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності проведено з дотриманням вимог закону, а також те, що ОСОБА_1 вчинила прогул без поважних причин, що є одноразовим грубим порушенням трудової дисципліни та умов трудового договору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування наказу роботодавця про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

При цьому з огляду, що наказ №215 від 29.07.2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 в частині позбавлення місячної премії та доплат за товарообіг за липень 2019 року пов`язаний саме з притягненням її до дисциплінарної відповідальності, а не з іншими обставинами, то підстави для скасування наказу в цій частині також відсутні, а відтак у задоволенні позову слід відмовити повністю.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81,141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Славутський пивоварний завод» про визнання незаконним та зобов`язання скасувати наказ,- відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.12.2019 року.

Суддя: О.В. Король