У Х В А Л А

23 серпня 2019 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Смолій Л.Д., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, просить забезпечити позов шляхом зупинення продажу арештованого майна, а саме автомобіля MITSUBISHI Outlander 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 будинку АДРЕСА_3 . Свою заяву обгрунтовує тим, що постановами державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 , в тому числі спірне майно.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власносты на це майно ы про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому ускладненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

А отже, суд приходить до висновку про наявність реальної загрози ускладнення чи можливості невиконання рішення суду у випадку продажу арештованого майна , у зв`язку з чим, вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та забезпечити позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,258,260-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, а саме зупинити продаж арештованого майна, а саме: автомобіляMITSUBISHI Outlander 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя -