Справа №: 398/3762/18
провадження №: 2/398/790/19
УХВАЛА

Іменем України

"26" грудня 2019 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Джеваги В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №398/3762/18ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання незаконним рішення та його скасування,

учасники: позивач ОСОБА_1 , представник відповідача Лисенко В.С.,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернулася ОСОБА_1 з позовом, де просить визнати незаконним і скасувати рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради №533 від 22.08.2018 року.

Дана справа розглядалася Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області з підстав виконання постанови Кропивницького апеляційного суду від 16.01.2019 року, так як справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Під час судового розгляду судом встановлено, що дана справа належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства Кіровоградським окружним адміністративним судом, оскільки вимоги викладені у позовній заяві направлені на скасування дій суб`єкта владних повноважень.

У судовому засіданні позивач заперечувала, вказавши, що вона захищає право власності.

Представник відповідача залишила розгляд даного питання на розсуд суду.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Позивач просить у позовних вимогах визнати незаконним і скасувати рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради №533 від 22.08.2018 року, так як вважає, що рішенням №533 від 22.08.2018 року здійснено розпорядження її майном, а саме кіоском.

Згідно рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №533 від 22.08.2018 року, Виконавчий комітет вирішив: управлінню житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради разом з комунальним підприємством «муніципальна поліція» Олександрійської міської ради провести демонтаж двох кіосків по АДРЕСА_1 Усика (біля АДРЕСА_2 ), власники яких невідомі особи.

ОСОБА_1 стверджує про порушення її права власності Виконавчим комітетом Олександрійської міської ради, зокрема на кіоск розташований по АДРЕСА_2 ), так як на її думку Виконавчий комітет у рішенні №533 від 22.08.2018 року розпорядився її власністю.

Крім того, підтвердила, що договір про оренду земельної ділянки на якій стоїть її кіоск вона не укладала.

Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Отже, критеріями розмежування судової юрисдикції за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено статтею 15 ЦПК України, а саме: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Ст. 17 КАС України вказує, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Застосований термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАСУкраїни).

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Так, ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії органу влади чи місцевого самоврядування.

Отже, необхідно виключати формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), а звертати увагу на визначальну ознаку характер правовідносин, з яких виник спір.

Як встановлено судом, станом на 26.12.2019 року не проведено демонтаж двох кіосків по АДРЕСА_1 Усика (біля АДРЕСА_2 ). Більше того, позивач протягом тривалого часу не використала своє право щодо демонтажу кіоску, який належить їй особисто, знаючи достеменно про відсутність договору який надає їй можливість використовувати землю на якій він розташований.

Суд дійшов висновку, що даний спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Відтак спір підлягає розгляду у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

П. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України вказує, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки у даному спорі не простежується спір про право власності на кіоск та земельну ділянку, тому наявні підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №398/3762/18ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання незаконним рішення та його скасування.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА