Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 758/7366/16-ц

провадження № 61-30501св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Альфа Банк»,

представник позивача - ОСОБА_1 ,

відповідач-1 - ОСОБА_2 ,

відповідач-2 - ОСОБА_2 ,

представник відповідача-2 - ОСОБА_3,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі судді Лапчевської О. Ф. від 01 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 12 травня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа Банк», та ОСОБА_2 , було укладено кредитний договір № 700006525, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 29 255,32 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,50 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повернення не пізніше 13 травня 2015 року. Цього ж дня, із метою забезпечення виконання вказаного зобов'язання, між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 700006525-П.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 13 травня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 10 481,36 дол. США, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року відкрито провадження в указаній справі.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява подана і оформлена в порядку, встановленому законом, а обставини, передбачені частиною другою статті 122 ЦПК України 2004 року, відсутні.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику. Повернуто ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що заявник протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, указаних в ухвалі недоліків скарги не усунув, а саме, не змінив редакцію апеляційної скарги із зазначенням відповідача ОСОБА_2 та не звернувся до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, тому його апеляційна скарга підлягає поверненню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить зазначену ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що заявник усунув недоліки апеляційної скарги, на які вказував суд та рекомендованим листом відправив матеріали на усунення недоліків на адресу Апеляційного суду м. Києва. Визнавши неподаною та повернувши заявнику апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції обмежив, встановлене Конституцією України, його право на судовий захист, порушив принцип верховенства права.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 758/7366/16-ц з Подільського районного суду м. Києва.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указана справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 10 червня 2016 року Подільський районний суд м. Києва прийняв ухвалу про відкрив провадження у справі № 758/7366/16-ц .

29 травня 2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належним їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Статтею 295 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) встановлені вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК України 2004 року суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали. Зокрема, заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 320 грн; зазначити всіх осіб, які беруть участь у справі; надати копію апеляційної скарги для відповідача ОСОБА_2 , а також звернутися із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження, вказавши поважність причин його пропуску.

16 вересня 2017 року представник ОСОБА_2 отримав копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року.

Апеляційний суд, встановивши, що заявник у передбачений законом строк не усунув всі недоліки апеляційної скарги, указаних в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року, зокрема, не змінив редакцію апеляційної скарги із зазначенням відповідача ОСОБА_2 та не звернувся до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, правильно визнав його апеляційну скаргу неподаною та повернув її заявнику на підставі статей 121, 297 ЦПК України 2004 року.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність порушення норм процесуального права апеляційним судом, який з дотриманням вимог процесуального закону визнав неподаною і повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги про те, що заявник позбавлений доступу до правосуддя, не заслуговують на увагу, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і для позивача, і для відповідача.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без змін.

Оскільки оскаржувану ухвалу апеляційного суду залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун