Справа № 500/4710/19
Провадження № 2/500/2599/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.,

при секретарі Задачіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради про визнання дійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради про визнання дійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.02.1994 року ОСОБА_1 уклала на Одеській товарній біржі договір купівлі-продажу нерухомого майна № 84, за яким вона придбала у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . А 13 червня 1997 року ОСОБА_1 уклала на Одеській товарній біржі договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1958, за яким вона придбала у ОСОБА_4 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку з викладеним, просить визнати дійсним договори купівлі-продажу нерухомого майна та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Представником позивача до суду надано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Також просив поновити строк звернення до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № 84 від 23.02.1994 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Вказаний договір було зареєстровано представництвом Одеської товарної біржі у м. Ізмаїл 23.02.1994 року за № 84.

13.06.1997 року ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 придбала Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Вказаний договір було зареєстровано представництвом Одеської товарної біржі у м. Ізмаїл 13.06.1997 року за № 1958.

Усі істотні умови договорів до їх реєстрації на товарній біржі виконано, грошовий розрахунок по даним договорам здійснено.

Згідно ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

З аналізу ч.1 ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. вбачається, що договори про відчуження нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або часткова виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Згідно із ч. 2 цієї ж статті, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Станом на 2019 рік договір нотаріально не посвідчено.

Згідно ст.71 ЦК України (в редакції 1963 року) загальний строк позовної давності для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки.

Відповідно до ст.80 ЦК України (в редакції 1963 року) закінчення строку давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.

Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Оскільки вищевказаним договором передбачалось, що останній нотаріальному посвідченню не підлягає, і позивач не знав про порушення свого права, суд приходить до висновку про можливість визнання причини пропуску строку позовної давності поважною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 47, 48, 62, 71, 80, 224, 227 ЦК України в редакції 1963 року, п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року,

ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 223, 258, 259, 264, 265, 280-289 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності звернення до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради про визнання дійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 84 від 23 лютого 1994 року, посвідчений Одеською товарною біржею на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1958 від 13 червня 1997 року, посвідчений Одеською товарною біржею на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 30 квітня 1996 року, місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_2 ), право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Повний текст рішення буде виготовлено 26.12.2019 р.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова