Справа №478/1906/19 пров. №2/478/416/2019
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2019 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в:

18.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив що, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 20,49 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №042131, виданого 02 січня 2001 року на підставі рішення Миколаївської сільської ради від 21 листопада 2000 року за №97 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №139. Звернувшись до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В., для оформлення своїх спадкових прав, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що в документах, що посвідчують право власності на спадкове майно міститься суперечлива інформація, що не дає змоги встановити склад спадкового майна.

Посилаючись на викладене просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки, площею 20,4883 га, кадастровий номер :07:000:0094, розташованої на території Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом, набутого спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №042131 від 02 січня 2001 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання про можливість розгляду справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, але надали суду письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення.

Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилами ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №042131 від 02 січня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №139, громадянка ОСОБА_4 , на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради народних депутатів Казанківського району Миколаївської області від 21 листопада 2000 року №97, набула права приватної власності на земельну ділянку, площею 20,49 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області (а.с.11).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2018 року (копія), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 91 рік у смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, про що 31 серпня 2018 року складено відповідний актовий запис за №332 (а.с.7).

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч.2 ст.1220 ЦК України.

В силу приписів ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, в тому числі і земельна ділянка площею 20,49 га, яка їй належала згідно вищевказаного Державного акту, виданого 02.01.2001 року на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради від 21.11.2000 року за №97.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження (копія) серії НОМЕР_2 (а.с.44).

Як видно з матеріалів спадкової справи за №62/2018 (копія) до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Кравчук С.В. із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом звернулися 05.10.2018 року ОСОБА_2 (син спадкодавця), ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (син спадкодавця) і ОСОБА_1 (син спадкодавця) (а.с.30-48).

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої на території Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області спадкоємцю ОСОБА_1 (позивачу) було відмовлено, про що нотаріусом винесено відповідну постанову від 16.12.2019 року (а.с.51).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва є те, що внаданих спадкоємцем (позивачем) документах, що посвідчують право власності на спадкове майно міститься суперечлива інформація, що не дає змоги встановити склад спадкового майна.

Встановлено, що з метою отримання витягу із Державного земельного кадастру та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, для подальшого проведення її державної реєстрації, було розроблено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площа земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_4 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №042131 від 02 січня 2001 року, склала 20,4883 га, якій присвоєно кадастровий номер :07:000:0094, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 (а.с.12-14).

В силу приписів п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналіз наведених доказів свідчить про те, що спадкодавець ОСОБА_4 мала у власності земельну ділянку, кадастровий номер :07:000:0094, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області.

Оскільки нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки, тому існують об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить висновку, що визнання за спадкоємцем ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину спадкового майна у виді земельної ділянки в судовому порядку є винятковим способом захисту його прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору, в розмірі по 921 грн. 50 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст.12, 13, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, площею 20,4883 га, кадастровий номер :07:000:0094, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом, набутої спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №042131 від 02 січня 2001 року.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, по 921 грн. 50 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 24.12.2019 року.

Суддя