Справа №167/1091/19
Провадження №2/167/298/19
РІШЕННЯ
24.12.2019 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Сіліча І.І.
секретаря судових засідань - Матвійчук Л.О.
з участю позивача - ОСОБА_1
відповідача - ОСОБА_2
третьої особи - ОСОБА_3
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на строні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на строні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обгрунтовання своїх вимог вказує, що вона та неповнолітні діти ОСОБА_4 , 2003 року народження та ОСОБА_5 , 2007 року народження є власниками житлового будинку з посподарськими та побутовими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Крім неї та її дітей, в даному будинку також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який являється її колишнім чоловіком. Фактично з 2016 року та по даний час ОСОБА_6 в даному будинку не проживає, участі в його утриманні не бере, комунальні послуги не сплачує. Вважає, що відповідач порушує її права, як власника будинковолодіння та створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном. Покликаючись на те, що відповідач відсутній за місцем реєстрації без поважних причин тривалий час, тому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, так як співвласниками житлового будинку в АДРЕСА_1 є його колишня дружина ОСОБА_1 та їх спільні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .. Разом з тим, дочка ОСОБА_7 не бажає щоб його зняли з реєстрації за вищевказаною адресою.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З пояснень сторін, матеріалів справи, зокрема інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами та будівлями в АДРЕСА_1 (а.с.7).
Як вбачається з довідки про склад сім`ї №366 від 15.07.2019 року Пожарківської сільської ради Рожищенського району Волинської області, до складу сім`ї (зареєстрованих) в будинку за адресою: АДРЕСА_1 входять: позивач ОСОБА_1 , її діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , сестра ОСОБА_8 , племінник ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.10).
Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 26.11.2015 року (а.с.11).
З пояснень позивача, відповідач з 2016 року не проживає в житловому будинку. Дана обставина підтверджується актом №1 від 15.07.2019 року Пожарківської сільської ради Рожищенського району (а.с.9). Разом з тим, дану обставину підтвердив в судовому засіданні і сам відповідач ОСОБА_2 ..
Частинами 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача ОСОБА_1 , а тому в даному випадку слід застосовувати положення ЖК України.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Вищевказана норма чинного законодавства кореспондується з положенням ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Оскільки реєстрація ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , порушує права власника вказаного житла вільно володіти, користуватися та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також змушує останню нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, відповідач відсутній за місцем реєстрації понад два роки, а тому є всі передбачені законодавством підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Будь-яких належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні будинком та проживанні в ньому, про поважність причин його відсутності з 2016 року, наявність між ним і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання його таким, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач як на єдину підставу не визнання позову, посилається на те, що дочка ОСОБА_3 , яка є співвласником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком, однак остання є неповнолітньою і всі права та обов`язки по утриманню будинку несе позивач ОСОБА_1 ..
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. (а.с.1).
Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, то за таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн..
На підставі ст.ст.71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на строні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. понесених судових витрат.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ршення складено 26.12.2019 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч