Справа № 266/1154/19
Провадження № 2/266/509/19
12 серпня 2019 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
07 серпня 2019 року рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя було частково задоволено позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
При ухваленні рішення судом не було розглянуто позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват Банк» про визнання кредитного договору недійсним.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наступне.
З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що 31.08.2006 року вона не отримувала від ПАТ КБ «Приват Банк» на підставі кредитного договору б/н у розмірі 10 000 грн. Також позивач за зустрічним позовом не отримувала кредиту ні з каси банку, ні на поточний рахунок. Вважає, що реально кредитний договір з ПАТ КБ «Приват Банк» не укладався, носить уявний характер, тому є незаконним. Просила суд визнати недійсним кредитний договір б/н. від 31.08.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк».
В своєму відзиві на позовну заяву представник АТ КБ «Приват Банк» проти позовних вимог заперечував, зазначивши, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н. від 31.08.2006 року ОСОБА_1 отримала від ПАТ КБ «Приват Банк» кредитні кошти в сумі 10 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних. Договір укладено відповідно до вимог чинного законодавства, позивач була з ним ознайомлена, про що свідчить її підпис в кредитному договорі. Факт користування позивачем кредитними коштами вбачається з витягів з її карткового рахунку про рух коштів. Просила суд в задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Перешкод для розгляду справи немає.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників процес справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду.
Отже, неприбуття у судове засідання осіб, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.
31.08.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір б/н., згідно умов якого ОСОБА_1 отримала від ПАТ КБ «Приват Банк» кредитні кошти в сумі 10 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних (а. с. 8-16)
Як вбачається з наданих суду заявки анкети та кредитного договору, ОСОБА_1 була ознайомлена з ними, погодилась з умовами, про що свідчить її особистий підпис (а. с. 8)
ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами, наданими за умовами кредитного договору від 31.08.2006 року, про що свідчить витяг з рухом коштів за її рахунком (а. с. 64-67)
Згідно ч.1 ст.4, ч.1 ст.81 ЦПК:
«1. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»
«1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
Таким чином, на позивача ОСОБА_1 вказаною нормою було покладено прямий обов`язок довести факт відсутності між нею та відповідачем в особі АТ КБ «Приват Банк» реального кредитного договору.
Однак суду відповідачем в особі АТ КБ «Приват Банк» надано вичерпні докази наявності реального кредитного договору між ним та ОСОБА_1 , доведено факт користування останньою кредитними коштами за умовами кредитного договору від 31.08.2006 року.
Тому суд вважає неможливим визнати уявним та недійсним кредитний договір, який було укладено сторонами, з умовами якого погодився позивач та про що свідчить його особистий підпис.
Витребувані за клопотанням позивача докази лише обґрунтовано свідчать про наявність між ним та відповідачем реального кредитного договору, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, в їх задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 81, 270 ЦПК України, суд,
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Пантелєєв Д. Г.