Справа № 489/252/19
Провадження № 4-с/487/33/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., за участю секретаря Кожина В.О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,-

ВСТАНОВИВ:

11.03.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.01.2019 року.

З матеріалів скарги встановлено, що Ленінським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист №2-2019 від 07.05.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісячно. 03.06.2010 року відповідно до заяви ОСОБА_2 державним виконавцем Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дорогань В.Е. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З`явившись до Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області 09.01.2019 року ОСОБА_1 отримав наступні документи: постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.11.2018 року; постанову про арешт майна боржника від 23.11.2018 року; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 30.11.2018 року; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 30.11.2018 року; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 30.11.2018 року; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 30.11.2018 року; постанову про накладення штрафу від 13.12.2018 року. З вказаними постановами ОСОБА_1 не погоджується та просить суд їх скасувати.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 зазначеного Закону постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, частиною другою статті 74 Закону України закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в частині визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Онісіч Н.В. про накладення штрафу від 13.12.2018 року не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд роз`яснює заявнику, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 353 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в частині визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Онісіч Н.В. про накладення штрафу від 13.12.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.А. Карташева