Справа № 133/1441/19
Провадження № 22-ц/801/2503/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воронюк В. А.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 рокуСправа № 133/1441/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Панасюка О.С.,

за участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року, ухвалене суддею Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Воронюк В.А.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина, яка складалася з земельної ділянки розміром 2,9404 га., яка знаходиться на території Переможнянської сільської ради Козятинського району Вінницької області.

ОСОБА_1 вказує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері є він та його сестра - відповідач ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця.

Позивач зазначає, що ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, в зв`язку з тим, що за місяць до закінчення цього строку він поїхав на роботу в іншу місцевість на збір урожаю. Тому в нього існували об`єктивні непереборні обставини, а саме виконання постійно безперервної роботи на підприємстві в іншій місцевості, що вказує на поважність причин пропуску такого строку.

В подальшому спадкові права не міг оформити, так як не було фінансової можливості, оскільки коштів вистачало тільки на прожиття.

Коли з`явилась така можливість, ОСОБА_1 звернувся до Козятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом в усній формі в прийнятті заяви йому було відмовлено, в зв`язку з пропуском шестимісячного строку.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити та зазначила, що ОСОБА_1 володів інформацією про смерть матері, а також про наявність спадкового майна яке він бажає прийняти, фактично проживав в сусідньому районі, однак з 01.03.2006 по 01.09.2006 не звернувся до нотаріальної контори, а в останній місяць відведений для прийняття спадщини поїхав на роботу в інший район в межах однієї області, звідки міг відправити поштою заяву про прийняття спадщини, хоча цього не зробив. Вважає посилання позивача на причини пропуску строку, як відсутність коштів не є поважною причиною, оскільки ОСОБА_1 був фінансово забезпечений, що давало змогу в 2008 році мав кошти звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті матері.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2019 було вирішено питання про судові витрати. Стягнуто з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3850 гривень.

Додаткове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В якості основного доводу скаржник посилається на бездіяльність нотаріуса та на те, що Козятинська державна нотаріальна контора не повідомила його про заведення спадкової справи та відкриття спадщини, що не було враховано судом. Вказує, що суд не вирішив питання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Козятинську державну нотаріальну контору, оскільки рішення суду може вплинути на її права та обов`язки.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві відповідач ОСОБА_2 просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву. Суд, заслухавши думку відповідача та її адвоката, які заперечили щодо відкладення розгляду справи, вирішив розглянути справу у відсутність позивача, неявка якого визнана судом неповажною.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає, оскільки є законним та обґрунтованим.

Судом було встановлено, що 0 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складалася з земельної ділянки розміром 2,9404 га, розташованої на території Переможнянської сільської ради Козятинського району Вінницької області. (а.с.3,5).

Спадкоємцями першої черги за законом, на майно померлої є її діти- позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 ..

Як слідує із копії спадкової справи №666/06, до Козятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася дочка померлої ОСОБА_2 (а.с. 19). В заяві відповідач зазначила, що крім неї спадкоємцем на майно матері є її брат - ОСОБА_1 ..

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, свій висновок мотивував тим, що позивачем не доведено наявність об`єктивних, непереборних та поважних причин, які перешкоджали йому звернутися із заявою про прийняття спадщини з дня її відкриття. Оскільки, як зазначив суд, перебування на роботі в іншій місцевості протягом двох місяців та відсутність коштів, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

З таким висновком погоджується апеляційна інстанція, оскільки він ґрунтується на Законі, відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить наявним доказам та матеріалам справи.

За змістом частин першої, третьої статті 1268, частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець за заповітом чи за законом, який постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має право прийняти спадщину, для чого він особисто повинен впродовж зазначеного строку подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7судам роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1)тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічні правові позиції, викладені Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17.

Судом встановлено, що шестимісячний строк з часу відкриття спадщини закінчився 01 вересня 2006 року.

Тобто для вирішення спору суд повинен перевірити та з`ясувати фактичні обставини, які існували з часу відкриття спадщини і до закінчення шестимісячного строку, зокрема до 01.09.2006, і які б вказували на поважність причин пропуску строку позивачем для прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 зазначив, що не мав об`єктивної можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою через те, що поїхав на роботу в іншу місцевість. В підтвердження надав договір підряду від 01 серпня 2006 року (а.с.41-42) та довідку від 29.11.2018 (а.с. 7), а в подальшому спадкові права не міг оформити, так як не було фінансової можливості.

Наведені позивачем обставини, не є поважною причиною для визначення додаткового строку, про що правильно вказав суд першої інстанції у своєму рішенні.

На переконання апеляційного суду ОСОБА_1 не доведено факт, що упродовж строку з 01.03.2006 по 01.09.2006 у нього були поважні причини неможливості подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд, вирішуючи спір, не врахував його юридичну необізнаність, а також не повідомлення позивача Козятинською нотаріальною конторою про заведення спадкової справи та відкриття спадщини, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки дані обставини не були предметом судового розгляду, не були вони заявлені позивачем, в якості підстав для задоволення позову, а тому в силу ч.6 ст.367 ЦПК України такі підстави позову апеляційним судом не приймаються і не розглядаються.

Дане рішення не впливає на права та обов`язки Козятинської нотаріальної контори, тому порушень судом першої інстанції ст. 53 ЦПК України апеляційна інстанція не вбачає.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є також безпідставними.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України та ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

З огляду на викладене, позивач в супереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не довів ті обставини, на які посилався звертаючись до суду із позовом, що є підставою для відмови у задоволенні його вимог.

Розглядаючи спір, суд правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2019 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк