Справа № 712/8102/19
Провадження 2/712/1946/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

зачоне

23 серпня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.03.2019 шлюб між нею та відповідачем розірвано. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , який на даний час проживає разом з позивачкою та овністю перебуває на її утриманні, тому вона змушена звертатися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2027 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією згідно з віком дитини.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, скерувала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Суду повідомила, що відповідачем за червень та липень поточного року сплачено в рахунок аліментих платежів 2000 грн. Надала згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов до суду не направив.

З письмової згоди позвачки суд ухвалює рішення в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 26.01.2013 зареєстрували шлюб, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.03.2019 розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка залишила прізвище « ОСОБА_1 ».

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 26.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 769. Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 зареєстрований разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію з місця проживання особи та про склад сім`ї від 25.06.2019.

Положеннями статті 48 та 51 Основного Закону України проголошено право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї та обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно з частиною першою, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи зі змісту частини першої ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

За приписами частини третьої ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша ст. 184 Сімейного кодексу України).

Згідно з частиною другою ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з ч.9 ст.10 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що відповідач не має регулярного доходу, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40грн.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 48, 51, 52, 55, 57, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 177-179, 180-182, 184, 186, 191, 198-201 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 16, 30-32 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 280-283, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2027 грн. з їх подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства, щомісячно, починаючи з 14.06.2019 і до досягнення дитиною повноліття, врахувавши, при цьому, сплачені ОСОБА_2 кошти на утримання дитини за червень-липень 2019 року в сумі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня винесення рішення.

Головуючий