Ухвала

22 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 642/2834/16-ц

провадження № 61-25913св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2017 року та касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лабузної Світлани Валеріївни на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Південна залізниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Південна залізниця» на користь ОСОБА_1 суму індексованої заробітної плати у зв`язку із збільшенням вартості життя за період з серпня 2014 року по квітень 2016 року, що становить 52 282,75 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06 червня 2017 року клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Мироненко Г. В. задоволено. Допущено до участі у справі Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в якості правонаступника Державного підприємства «Південна залізниця».

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2017 року апеляційні скарги Лабузної С. В. , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2016 року змінено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, у зв`язку з підвищення вартості життя 26 753,47 гривень, на відшкодування моральної шкоди -3 000 гривень, а також витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, у сумі 1 575 гривень. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» та представник ОСОБА_1 - адвокат Лабузна С. В. подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних касаційні скарги.

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в касаційній скарзі просило скасувати рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2017 року та залишити в силі рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лабузна С. В. в касаційній скарзі посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права просила скасувати рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2017 року в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодування втраченого середнього заробітку, ухвалити нове рішення в цій частині про стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодування втраченого середнього заробітку, що становить 2 982,86 гривень щомісячно з дня подання позову, а також змінити рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2017 року в частині суми витрат позивача на правову допомогу і стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3 150 гривень.

12 вересня 2017 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито провадження у цій справі за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2017 року.

20 липня 2017 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито провадження у цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лабузної С. В. на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2017 року, витребувано матеріали справи з Ленінського районного суду міста Харкова.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

15 травня 2018 року справу № 642/2834/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2017 року та касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лабузної Світлани Валеріївни на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2017 рокупризначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов