Провадження № 2/761/3401/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Макаренко І.О.,

при секретарі Шлапаковій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні квартирою,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні кватирою, перешкоджає вселенню позивача, не допускаючи його в квартиру.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час, місце та дату слухання справи повідомлялися належним чином.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив слухати справу у відсутності сторони позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач від отримання виклику до суду відмовилась, про що у справі є відповідні докази (а.с. 49, 54).

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд прийшов до наступних висновків.

Позивачу є власником 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частини квартири від 12.04.2017 р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.04.2017 р. (а.с. 7, 8).

Відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні належної йому частини нерухомого майна, не допускаючи ОСОБА_1 до квартири, перешкоджаючи його вселенню до житлового приміщення.

Дані обставини підтверджуються висновком старшого дільничого офіцера поліції Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 17.10.2018 р. (а.с. 14).

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частинами 1, 2 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2. 4. 7 та 1 1 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З наданих суду доказів вбачається, що відповідач чинить позивачу перешкоди у доступі до належної йому чатини квартири та у користуванні нею, чим порушує охоронювані законом права останього.

Отже, позивач, як власник частини квартири має право вимагати від відповідача, усунути перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод у користуванні квартирою підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні квартирою - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 доступ до вказаної квартири.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: