Справа № 346/1492/18
Провадження № 2/346/117/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого судді П"ятковського В.І.,

секретаря Корбут Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача, звернувшись в суд із даним позовом посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_4 і після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку для ведення підсобного сільського господарства та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Померла залишила заповіт, посвідчений 16 серпня 2006 року секретарем Шепарівцівської сільської ради, згідно якого все своє майно заповіла йому та відповідачам.

Вказує, що на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Також спадщину прийняла відповідачка ОСОБА_5 , якій рішенням Коломийсьокго міськрайонного суду від 29 грудня 2008 року визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим зазначає, що хоч відповідач ОСОБА_6 і згаданий в заповіті ОСОБА_7 , однак спадщини не прийняв та із заявою до нотаріальної контори у визначений строк не звертався.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року за позивачем визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а 31 березня 2017 року нотаріусом видано три свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частини земельних ділянок, які належали спадкодавиці.

Таким чином, 1/3 частина вказаного майна залишилась не успадкованою, а тому він вдруге звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в чому йому було відмовлено, через відсутність інформації щодо того, чи відомо іншим спадкоємцям про факт існування вказаного заповіту та факт відкриття спадщини та рекомендовано звернутись до суду.

В зв"язку з наведеним, просить визнати за ним право власності на частину не успадкованого майна.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зменшені позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності на 1/6 частину житлового будинку та земельних ділянок і повернути зайво сплачений судовий збір у розмірі 495,68 грн..

Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як вбачається із дослідженого, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_4 , про що 15 листопада 2007 року складено відповідний атковий запис за № 27 (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим 16 серпня 2006 року секретарем Шепарівцівської сільської ради Коломийського району, зареєстрвоаним в реєстрі за № 5, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8).

До спадкового майна належать : житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 02 січня 2003 року, земельна ділянка площею 1848 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 1903 кв.м. для ведення підсобного сільського господарства на підставі Державного акту на право привтаної власності на землю серії НОМЕР_1 від 05 травня 1997 року та земельна ділянка площею 3900 кв.м. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Дердавного акту на право привтаної власності на землю від 26 серпня 2002 року.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 17 березня 2009 року встановлено, що ОСОБА_8 на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею, а тому вважається таким, що прийняв спадщину (а.с.12).

Також спадщину прийняла відповідачка ОСОБА_5 , якій рішенням Коломийсьокго міськрайонного суду від 29 грудня 2008 року визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 .

Відповідач ОСОБА_6 , хоч і згаданий в заповіті ОСОБА_7 , однак спадщини не прийняв, із заявою до нотаріальної контори у визначений строк не звертався.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року за позивачем визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 (а.с.14).

31 березня 2017 року позивачу нотаріусом видано три свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частини земельних ділянок, які належали спадкодавиці (а.с.18, 19, 20).

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_6 спадщину не прийняв, частина спадкового майна, яку заповіла йому спадкодавиця залишилась не успадкованою, тому позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в чому йому було відмовлено через відсутність інформації щодо того, чи відомо іншим спадкоємцям про факт існування вказаного заповіту та факт відкриття спадщини та рекомендовано звернутись до суду (а.с.24).

Згідно даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 24 липня 2015 року загальна площа його складає 70,6 кв.м., житлова 38,8 кв.м.

Згідно висновку № 050318/2 про оцінку майна від 01 березня 2018 року, ринкова вартість 1/3 частини будинковолодіння становить 70143,00 грн.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом та першої черги за законом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідачі не заперечують проти задоволення позову про що зазначили у своїх письмових заявах поданих суду, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на частину спірного нерухомого майна, шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 263, 265, 268,354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 право власності на :

- 1/6 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ;

- 1/6 частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 1848 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 ;

- 1/6 частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_4 , площею 1903 кв.м. для ведення підсобного сільського господарства в с АДРЕСА_3 Шепарівці АДРЕСА_2 району Івано-Франківської області;

- 1/6 частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_5 , площею 3900 кв.м. для ведення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована території Шепарівцівської сільської ради, Коломийського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 серпня 2019 року.

Суддя П`ятковський В. І.