Ухвала

Іменем України

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 368/16/19

провадження № 61-15063ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Кривцової Г. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Генкіної Аліни Анатоліївни, на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 15 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроКомплекс «УЗИН ПЛЮС», державного реєстратора Мироненко Юлії Юріївни про визнання правочинів недійсними, скасування рішень та записів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (далі - СТОВ) «КОЛОС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «АгроКомплекс «УЗИН ПЛЮС», державного реєстратора Мироненко Ю. Ю. про визнання правочинів недійсними, скасування рішень та записів.

28 січня 2019 року СТОВ «КОЛОС» подало заяву про забезпечення позову, в якій просило суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо земельних ділянок із кадастровими номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , що розташовані на території Великопріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 15 лютого 2019 року заяву СТОВ «КОЛОС» про забезпечення позову задоволено.

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо земельних ділянок із кадастровими номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , що розташовані на території Великопріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Карлицького районного суду Київської області від 15 лютого 2019 року - без змін.

У серпні 2019 року до Касаційного цивільного Суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Генкіної А. А., в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення про забезпечення позову в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року

№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4).

Крім того, пунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Задовольняючи заяву СТОВ «КОЛОС»про забезпечення позову, районний суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив із того, що є підстави для забезпечення позову, оскільки обраний вид забезпечення позову буде співмірним із заявленими позовними вимогами, а не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Суд першої інстанції правильно виходив із того, що предметом спору у даній справі, крім визнання угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, є вимоги щодо скасування рішень державного реєстратора та поновлення записів у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно орендарем спірних земельних ділянок значиться ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИН ПЛЮС», тому останнє може на власний розсуд передавати земельні ділянки в суборенду іншим особам, що призведе до безконтрольного розширення кола осіб, які можуть претендувати на користування земельними ділянками, і як наслідок, не лише утруднить, але й зробить неможливим виконання рішення суду у справі.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову не порушує майнові права відповідачів, оскільки не створює суб`єктам господарювання перешкоди у користуванні майном та здійснення господарської діяльності.

Отже, доводи касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, оскільки апеляційний суд при дослідженні матеріалів справи обґрунтовано, повно та всебічно перевірив доводи та докази, вірно дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали районного суду без змін.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на зміст оскаржуваних судових рішення та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Генкіної Аліни Анатоліївни, на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 15 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроКомплекс «УЗИН ПЛЮС», державного реєстратора Мироненко Юлії Юріївни про визнання правочинів недійсними, скасування рішень та записів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова