Провадження № 2/641/103/2019 Справа № 641/5391/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого - судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу в порядку загального провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання транспортного засобу об`єктом спільної сумісної власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом ОСОБА_3 про визнання транспортного засобу об`єктом спільної сумісної власності. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах с сином відповідача ОСОБА_5 , від якого народила двох дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7

23.12.2014 року вона разом з чоловіком за власні та позичкові кошти придбали транспортний засіб Hyundai N1D, 2005 ріку випуску, орієнтованою ціною 50 000 грн. для особистого користування. За пропозицією чоловіка право власності на автомобіль було зареєстровано за його матір`ю- відповідачкою ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Відповідачем не визнається її право спільної сумісної власності на вказаний транспортний засіб, у зв`язку з чим позивач просить визнати транспортний засіб Hyundai N1D, 2005 ріку випуску, державний номер НОМЕР_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 яке набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї на підставі ч. 4 ст. 368 ЦК України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.01.2018 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.03.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду, викликано свідків для допиту.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача, звернув увагу суду, на те, що саме на підставі ч. 4 ст. 368 ЦК України заявлені позовні вимоги. Без застосування норм Сімейного Кодексу України щодо майна, яке набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою.

Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову у повному обсязі.

Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив, що правовідносини між сторонами є цивільно- правовими та врегульовані положеннями ЦК України в редакції 2003 р., а також встановлені наступні обставини.

Транспортний засіб Hyundai N1D, 2005 ріку випуску, державний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу № 896/822968 від 23 грудня 2014 року (а. с. 70).

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.12.2018 року на яке позивач та її представник посилається , як на підтвердження доводів викладених у позові, встановлено обставину, що ОСОБА_1 та її малолітні діти є членами родини ОСОБА_8 .

Проте, вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте),а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

У зв`язку із цим підлягає встановленню не лише факт спільного проживання однією сім`єю, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Також слід зазначити, що ОСОБА_8 при розгляді даної справи не брав участь в якості учасника справи, а був допитаний в якості свідка, та пояснив, що спірний автомобіль був придбаний за спільні кошти його та його дружини ОСОБА_3 проте, реєстрацію було здійснено на дружину зі їх спільною згодою. Його син ОСОБА_5 дійсно проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 , окремо від них, але був інвалідом ІІІ групи, отримував пенсію, та постійно працювати не міг, у зв`язку з чим його родина постійно допомагала сину та дітям. Спірний автомобіль постійно перебував, у дворі за його місцем проживання, хоча іноді ним користувались обидва його сини. Будь які кошти на придбання автомобілю ані його син ОСОБА_5 ані ОСОБА_1 не надавали та присутніми при укладенні договору купівлі продажу не були. Крім того будь яку спільну працю з його дружиною не здійснювали, а тим більш кошти від спільної праці не отримували.

Проте, суд звертає увагу, що в даній справі позивач будь-які вимоги до ОСОБА_8 , як до відповідача не заявляла.

Оскільки судом встановлено, що позивачка в період проживання з ОСОБА_5 не працювала, будь яку спільну працю з ОСОБА_3 не вела, про що особисто підтвердила в судовому засіданні, не довела суду, що мала будь-які інші доходи

Пояснення позивача про наявність особистих доходів ОСОБА_5 та коштів від продажу попереднього автомобілю, на які посилалася позивач та її представник, не дають підстав стверджувати, що отримані вказаними особами доходи ними були внесені у спільний бюджет разом з відповідачкою ОСОБА_3 та за рахунок цих коштів був придбаний спірний автомобіль.

Також суду не надано доказів, щодо укладеного ОСОБА_5 , договору позики грошових коштів, які були витрачені на придбання спірного автомобілю.

Показання допитаних судом свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не розкрито зміст, конкретних обставин, які вказують на наявність або відсутність спільного бюджету ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . в частині наявності спільного бюджету та праці. Свідки вказали суду, що відомості та обставини при яких був придбаний спірний автомобіль їм відомі зі слів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Показання свідків в цій частині не підтверджені будь-якими іншими доказами. За таких обставин їх не можна визнати достовірними доказами.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Вимогами частини першої статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Звертаючись до суду з позовом, позивач не надала належних та допустимих доказів того, що спірний автомобіль придбаний внаслідок спільної праці та за спільні кошти ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 а також доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на придбання автомобілю витратили належні їм спільні та позичкові кошти, суд дійшов висновку, що у вказаних осіб не виникло права спільної власності на це майно, а відповідно підстави визнати транспортний засіб Hyundai N1D, 2005 ріку випуску, державний номер НОМЕР_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 яке набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї у суду відсутні.

Оскільки у позові відмовлено, судовий збір стягненню не підлягає, що відповідає положенню п. 2 ч. 2 ст. 141 УПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: О. А. Курганникова