Провадження № 6/761/6/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Савенко О.І.

за участю:

представника заінтересованої особи:

Задорожного А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат?, заінтересована особа: Шикар Корпорейшн ДжиЭй (Sheekar Corporation GА ) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС №230у/2016

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року ПрАТ ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України ( надалі МКАСУ при ТПП України ) від 28 жовтня 2016 року у справі АС №230у/2016, яким вирішено стягнути з ПрАТ ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? на користь Шикар Корпорейшн ДжиЭй 251 154, 60 доларів США заборгованості за поставлений товар, 7 534, 64 доларів США пені за порушення строків оплати товару, 10 378, 78 доларів США у відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 269 063, 02 доларів США.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вищезазначене оскаржуване рішення МКАС при ТПП України містить тлумачення Контракту №175 від 19 лютого 2015 року, яке виходить за межі арбітражної угоди, оскільки, жодна із сторін з цього приводу до арбітражу не зверталася, а в арбітражному застереженні не міститься угода сторін про тлумачення змісту контракту, а відтак, зазначене рішення МКАС при ТПП України має бути скасоване. Крім того, заявник стверджує, що склад суду не відповідав угоді сторін. Також заявник вважає, що спір між Sheekar Corporation GА та ПрАТ ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? мав вирішуватися господарськими судами України. А тому, на думку заявника вищезазначене рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 у справі АС №230у/2016 підлягає скасуванню.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість забезпечити участь представника з огляду на його зайнятість в іншому судовому процесі. Однак, доказів, які б свідчили про поважність неявки представника суду надано не було (зазначення назви суду, номера справи тощо - до клопотання долучено не було). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подане стороною заявника клопотання не містить доказів, які б свідчили про поважність неявки останнього в судове засідання та за яких розгляд справи має бути відкладений. А також, виходячи з того, що заявник неодноразово звертався до суду з аналогічними клопотаннями про відкладення розгляду справи, однак, доказів, на підтвердження поважності неявки представника в судове засідання до клопотання подано не було, як і не було надано в послідуючому.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 457 ЦПК України, справа розглядається судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими відповідною главою ЦПК України для такої категорії справ.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 457 ЦПК України).

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заявник, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; в судове засідання не з`явився, а тому, розгляд справи проведено за наявними у справі доказами.

Представник заінтересованої особи заперечуючи проти задоволення клопотання пояснив, що вказані заявником підстави для скасування рішення МКАС при ТПП України, не ґрунтуються на вимогах закону. Вказані дії щодо оскарження рішення МКАС при ТПП України, на думку представника, спрямовані лише на затягування розгляду справи.

Суд, заслухав пояснення представника заінтересованої особи, дослідив надані матеріали цивільної справи, матеріали справи АС № 552г/2016 МКАС при ТПП України, прийшов до висновку, що клопотання ПрАТ ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.34 Закону України " Про міжнародний комерційний арбітраж ", арбітражне рішення може бути скасоване судом, зазначеним в пункті 2 статті 6, лише у разі, якщо: 1) сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону; або 2) суд визначить, що: об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС №230у/2016 за позовом Sheekar Corporation GА до ПрАТ ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат?, стягнуто з ПрАТ ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? на користь Sheekar Corporation GА 251 154, 60 доларів США заборгованості за поставлений товар, 7 534, 64 доларів США пені за порушення строків оплати товару, 10 737, 78 доларів США у відшкодування витрат пов?язаних зі сплатою арбітражного збору, а всього 269 063, 02 доларів США.

Звертаючись до суду з вищезазначеним клопотання, заявник зазначав, що арбітражне застереження, погоджене сторонами у розділі 12 ?Арбітраж?, укладеного контракту, не є належною угодою щодо передачі спору на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, м. Київ, та що третейський суд вийшов за межі арбітражної угоди, прийнявши рішення про свою компетенцію у розгляді спору між сторонами контракту, а наведене у розділі 12 укладеного контракту арбітражне застереження не конкретизує місце проведення арбітражу, та є відтак недійсним.

Відповідно до ст. 5 Закону України ?Про міжнародний комерційний арбітраж?, з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті (ч.1 ст. 34 Закону України ?Про міжнародний комерційний арбітраж? ).

Сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. В разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.

Незважаючи на положення пункту 1 цієї статті, третейський суд може, якщо сторони не домовились про інше, зібратись в будь-якому місці, яке він вважає належним для проведення консультацій між його членами, заслуховування свідків, експертів чи сторін або для огляду товарів, іншого майна чи документів (ст.20 Закону України ?Про міжнародний комерційний арбітраж?).

Згідно п.12.2 Контракту №175 від 19 лютого 2015 року встановлено (мовою документу): ?Любой спор, возникающий из настоящего Контракта или в связи с исполнением его условий, подлежит передаче на рассмотрение и разрешение в Международный коммерческий арбитражный суд при Торгово-Промышленной Палате Украины (Украина, г. Киев)?.

Таким чином, вищезазначений пункт (12.2) Контракту містить чітку вказівку на визначене місце арбітражу: ?Украина, г. Киев?.

Крім того, п.12.3 Контракту, сторони надали згоду на застосування регламенту зазначеного суду під час вирішення спору. Регламент МКАС при ТПП України прямо закріплює, що місцем арбітражу є місто Київ, Україна (стаття 10 Регламенту).

Тобто, ні сторони, ні арбітражний суд, не можуть змінити місце знаходження МКАС і МАК при ТПП України. При цьому, місце арбітражу слід відрізняти від місця слухань, щодо яких сторони можуть прямо домовитись про їх проведення поза місцем знаходження МКАС (стаття 10 Регламенту). Зазначена позиція міститься, зокрема, в п. 7 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ?Узагальнення про практику розгляду судами справ про оспорювання рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду України при Торгово-промисловій палаті України та про визнання та виконання рішень міжнародних та іноземних арбітражів?, від 01 вересня 2015 року.

Оскільки, підпорядкування спору МКАС при ТПП України унеможливлює вибір будь-якого іншого місця арбітражу, арбітражне застереження, наведене у п. 12.2 Контракту, не потребувало додаткового тлумачення.

Такий правовий висновок міститься, зокрема, у Постанові Верховного суду від 17 жовтня 2018 року у справі №761/10859/17.

Судом також не приймаються до уваги твердження заявника в тім, що сторони арбітражного застереження не досягли згоди щодо кількості арбітрів, з наступних підстав.

Відповідно п. 12.3 Контракту, вирішення спору буде відбуватись у присутності трьох арбітрів, у відповідності до Регламенту.

Під час дослідження матеріалів справи МКАС при ТПП України №230 у/2016 суд встановив, що відповідно до Регламенту МКАС заявник листом від 27 червня 2016 року зробив вибір свого арбітра ОСОБА_4 , що є свідченням згоди останнього із положенням арбітражного застереження щодо суду у складі трьох арбітрів.

Крім того, відповідно до ч. 2 статті 3 Регламенту МКАС, заяву про відсутність у МКАС компетенції може бути зроблено не пізніше моменту подання заперечень щодо позову, а заява про те, що МКАС перевищує межі своєї компетенції, повинна бути зроблена, як тільки питання, яке, на думку сторони, виходить за ці межі, буде поставлене під час арбітражного розгляду. Згідно із статтею 36 Регламенту МКАС при ТПП України, якщо сторона не заявляє у передбачений строк або, якщо такий строк не встановлено, то без невиправданої затримки, заперечення щодо недотримання протягом арбітражного розгляду, який відбувся у МКАС, будь-якого положення цього Регламенту, арбітражної угоди чи застосовних норм законодавства про міжнародний комерційний арбітраж, від яких сторони можуть відступати, вважається, що вона відмовилася від свого права на заперечення.

Судом встановлено, що заявник протягом арбітражного розгляду не подавав заперечення проти розгляду спору Міжнародним комерційним судом при Торгово-промисловій палаті України. А тому, заявник не може посилатись на відсутність у арбітражного суду компетенції, як на законну підставу для скасування рішення МКАС при ТПП України.

Зазначений правовий висновок міститься у Постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року у справі №6-325цс17.

З урахуванням вищезазначеного, судом також не приймаються до уваги твердження заявника про недійсність арбітражного застереження через його невідповідність вимогам ст. 6 статтею 38 Закону України ?Про зовнішньоекономічну діяльність?.

Погоджуючи арбітражну угоду про передачу спору на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України, наведену в п. 12.2 контракту, ?Sheekar Corporation GA? та ПрАТ ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? реалізували своє законне право, передбачене статтею 38 Закону України ?Про зовнішньоекономічну діяльність?.

Спір між сторонами, переданий сторонами на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, підпадає під суб?єктну та об?єктну компетенцію міжнародного комерційного арбітражу, як її визначено законами України та міжнародними договорами України. Тому, у Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України були всі правові підстави прийняти поданий компанією Sheekar Corporation GА позов до свого провадження та розглянути даний спір.

Відповідно до ст.459 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України ?Про міжнародний комерційний арбітраж?.

Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні підставі для скасування арбітражного рішенні містяться і в статті V Конвенції ООН про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року.

Зазначені заявником обґрунтування щодо підстав для скасування вищезазначеного рішення судом не приймаються до уваги, так як по своїй суті, вони є фактично висловленням з боку заявника незгоди із суттю прийнятого МКАС при ТПП України рішення - висновками, що їх зроблено судом під час розгляду справи та заявляє вимогу про перегляд справи, переоцінку доказів, що є неприпустимим для суду загальної юрисдикції при розгляді такої категорії справ.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 12 постанови від 24 грудня 1999 року № 12 " Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України ", з питань, що регулюються даним Законом, не повинно мати місце ніяке втручання суду загальної юрисдикції, крім випадків, коли воно передбачене цим Законом. Такими випадками, зокрема є звернення сторони до компетентного суду: за вирішенням її заяви про відсутність у третейського суду компетенції на розгляд спору (ст. 16); із клопотанням про скасування арбітражного рішення з визначених Законом підстав (ст. 34).

За таких обставин, суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування Міжнародним комерційним арбітражним судом норм матеріального права України при вирішенні спору та переглядати спір по суті.

Як наголошує Європейський суд з прав людини - право на справедливий судовий розгляд (справа ?Устименко проти України? (заява № 32053/13), гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі ?Рябих проти Росії?, заява №52854/99). Не можна розглядати клопотання про скасування рішення арбітражного суду, як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

У справі ?Нелюбін проти Росії? Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема, що проста можливість існування двох точок зору на одне питання не є підставою для перегляду.

Висновки викладене в рішеннях Європейського суду з прав людини, з огляду на положення ст. 17 Закону України ?Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини? від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, є джерелом права в Україні і є обов`язковими для застосування.

З урахуванням вищезазначеного, а також з огляду на обставини, встановлені в судовому засіданні, зважаючи на те, що заявником не надано доказів, які б свідчили про наявність обставин, за якими чинне законодавство України передбачає можливість скасування рішення МКАС при ТПП України, підстави для задоволення заяви ПрАТ ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? відсутні.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави, для скасування рішення МКАС при ТПП України від 28 жовтня 2016 року у справі за позовом за позовом Sheekar Corporation GА до ПрАТ ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат? про стягнення заборгованості за поставлений товар, пені за порушення строків оплати товару та відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 81, 258-261, 263, 264, 265, 268, 353, 354, 355, 459, 460 ЦПК України, Закону України " Про міжнародний комерційний арбітраж ", суд

У Х В А Л И В:

Заяву Приватного акціонерного товариства ?Північний гірничо-збагачувальний комбінат?, заінтересована особа: Шикар Корпорейшн ДжиЭй (Sheekar Corporation GА) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС №230у/2016 - залишити без задоволення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п?ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII ?Перехідні положення? Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 07 серпня 2019 року.

Суддя: