З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" серпня 2019 р. Справа № 608/448/19
Номер провадження2/608/295/2019
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Теслі П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки і піклування Палашівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки і піклування Палашівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивачка вказала, що проживає та є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку прописані відповідачі: ОСОБА_3 - син, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 - онуки, однак, понад один рік в ньому не проживають. Те, що відповідачі прописані в будинку завдає позивачу незручностей, тому вона змушена звернутися в суд за захистом свого права.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Тесля П.О. в судовому засіданні позов підтримують, просять визнати відповідачів таким, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, зі згоди позивача та його представника, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів.
Позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 05 квітня 1996 року.
В даному будинку зареєстровані відповідачі, що стверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № АДРЕСА_2 , що видав виконавчий комітет Чортківської міської ради 13 лютого 2019 року.
ОСОБА_3 - син позивачки, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 - онуки позивачки та згідно довідки №620 від 18.10.2018 року проживають в с. Палашівка Чортківського району Тернопільської області.
Згідно з актами про встановлення факту не проживання, складеними 22 листопада 2017 року, 19 жовтня 2018 року, 14 лютого 2019 року та завіреними виконавчим комітетом Чортківської міської ради, відповідачі по місцю прописки - АДРЕСА_1 не проживають, комунальними послугами не користуються, особистих речей та іншого майна в будинку не утримують, оскільки, проживають в с. Палашівка Чортківського району Тернопільської області.
Відповідно до висновку про доцільність визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням № 476 від 29 липня 2019 року, виданого виконкомом Палашівської сільської ради Чортківського району, виконавчий комітет не заперечує проти визнання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 . Такий висновок мотивовано тим, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає в с. Палашівка Чортківського району разом з батьком.
Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною першою ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом цієї норми права, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
За змістом зазначених норм матеріального права, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Однак, відповідачі не відносяться до кола осіб, визначених цими нормами права, тому власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Такі ж висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-709 цс 16.
Крім того, свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили, що відповідачі більше року не проживають в будинку позивача по АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки, судом встановлено, що відповідачі відсутні у вказаному житлі без поважних причин понад один рік.
Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі посвідчення дружини померлого громадянина із числа категорії першої, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою №513875 с.
Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору підлягає з повнолітніх відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь держави.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 346, 391, ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України 4, 12, 76, 81, 89, 141, 263, 264, 263, 265, 280 - 282, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення суду складено 20 серпня 2019 року.
Суддя:/підпис/
Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/448/19
Заочне рішення набрало законної сили « » року.
Суддя: Н . З . Коломієць
Копію заочного рішення видано « » р.