Провадження № 4-с/752/58/19
У Х В А Л А

Іменем України

07.11.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіна О.О.,

з участю секретаря Петрова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Шевченка Максима Романовича, заінтересована особа: Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА»,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Шевченка Максима Романовича, в частині винесення постанови про арешт майна боржника від 17.05.2018 р. у виконавчому провадженні № 52156237 та просив оскаржувану постанову скасувати, поновивши його права.

Скарга обгрунтована тим, що 17.05.2018 р. заступником начальника Голосіївського районного відділу ДВС м.Київ Шевченком М.Р. винесена постанова про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 52156237, відповідно до якої накладено арешт в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до резолютивної частини заочного рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 28.10.2015 р. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто в рівних частках на користь ТОВ «Новобудова» судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Однак, на думку заявника, в постанові про арешт майна боржника від 17.05.2018 р. зазначено недостовірні відомості про резолютивну частину рішення.

Крім того, як зазначає заявник, державним виконавцем не були дотримані вимоги ст.28 Закону України «Про виконавче провадження в частині дотримання строків направлення постанови, що надіслана на його адресу не на наступний день після її винесення а лише 21.05.2018 р.

Зазначені дії призвели до порушення прав заявника в зв`язку з чим він звернувся до суду.

В судовому засіданні заявник підтримав подану скаргу, просив її задовольнити, з обставин,викладених в скарзі.

Представник Голосіївського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, та представник стягувача в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду були повідомлені належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.10.2015 р. Голосіївським районним судом м.Києва ухвалено заочне рішення у справі за позовом ТОВ «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до якого з останніх стягнуто в рівних частках заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 9566,58 гривень, стягнуто в рівних частках судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

На підставі зазначеного рішення Голосіївським районним судом м.Києва 10.02.2016 р. видано виконавчий лист № 752/14232/15-ц.

17.05.2018 р. заступником начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ ГТУЮ у м.Києві Шевченко Максимом Романовичем у виконавчому провадженні № 52156237 винесена постанова про накладення арешту на все нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів.

Арешт накладено, як зазначено в постанові з метою забезпечення виконання рішення суду про стягнення в рівних частинах з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НОВОБУДОВА» борг у розмірі 243,60 гривень, тобто без вирахування частки, яку повинна сплатити ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.58 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії..

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Підставою для накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 , як зазначено в постанові про арешт майна боржника, є забезпечення виконання рішення суду.

Порядок звернення стягнення на майно боржника регламентується ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Судом встановлено, що при винесенні постанови про арешт майна боржник державним виконавцем не вірно зазначена сума коштів, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 в рахунок погашення судових витрат, без вирахування частки, що підляга сплаті з ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення суду ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити в рахунок погашення судових витрат на користь ТОВ «НОВОБУДОВА» 121 гривню 80 копійок.

Дана сума не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що унеможливить звернення стягнення на житло, що належить ОСОБА_1 та є місцем його проживання.

Тобто, такий спосіб забезпечення виконання рішення суду фактично не забезпечує його реальне виконання, не є співмірним сумі боргу за виконавчим документом у виконавчому провадженні № 52156237, та призводить до порушення прав боржника.

Одним із основних засад виконавчого провадження є співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, що не дотримано державним виконавцем.

Крім того, судом встановлено, що заступником начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Шевченко М.Р. не були дотримані вимоги ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Копія постанови була надіслана на адресу ОСОБА_1 21.05.2018 р.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст.451 ЦПК України).

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що державним виконавцем в постанові про арешт майна боржника не вірно зазначена сума стягнення, вжиті державним виконавцем заходи забезпечення виконання судового рішення, фактично не забезпечать його реальне виконання з огляду на суму стягнення, однак призводить до порушення прав боржника у виконавчому провадженні, суд приходить до висновку про неправомірність постанови про арешт майна боржника від 17.05.2018 р. у виконавчому провадженні № 52156237, в зв`язку з чим вона підлягає скасування, а право боржника підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Шевченка Максима Романовича, заінтересована особа: Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА», задовольнити.

Визнати незаконною постанову заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Шевченка Максима Романовича від 17.05.2018 р. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 52156237.

Скасувати постанову заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Шевченка Максима Романовича від 17.05.2018 р. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 52156237.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя