Справа № 500/5913/19
Провадження № 2/500/2905/19
УХВАЛА

22 серпня 2019 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Разом із позовною заяву позивачка надала до суду заяву про відстрочення судового збору за подання позовної заяви, обґрунтовуючи свою заяву тим, що судовий збір, який підлягає сплаті складає 5950,06 грн., її єдиним доходом є отримання пенсії, яка в період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року склала 18621,12 грн., а 5% розміру її річного доходу складає 931,06 грн.

Розглянувши дану заяву, суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З цих же підстав суд може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно ст.10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з цим, у ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до п.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Розглянувши заяву позивачки про відстрочення сплати судового збору, суд вважає, що докази, що свідчать про незадовільний майновий стан позивачки, а саме, оскільки розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу, є достатньою підставою для відстрочення від оплати судового збору за подання позовної заяви на строк, не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-19,23,33,34,49,136,174-177 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 8059,01 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П.Пащенко