Справа № 310/4863/19
23 грудня 2019 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді..........Дністрян О.М.,
при секретарі…………..…Уставицькій Н.М..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Черненко Т.Ю. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №310/4863/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -
В с т а н о в и в :
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 листопада 2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

19.11.2019 року представник позивача адвокат Черненко Т.Ю. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по зазначеній справі, в якій просила вирішити питання щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зміну прізвища позивача на дошлюбне « ОСОБА_3 » та стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат у розмірі 3668,40 грн. Також надіслала заяву про проведення судового засідання без участі позивача та її представника.

Відповідач, сповіщений належним чином про дату,час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Заява розглянута без участі учасників справи відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1. ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 3, 4, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання,не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 25 січня 2018 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 37. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 липня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 03 липня 2019 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

Судом встановлено, що рішення суду не містить обґрунтування та висновків стосовно позовної вимоги позивача про зміну прізвища на дошлюбне « ОСОБА_3 » та судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивачка, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, просить після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище, її вимоги в цій частині слід задовольнити та відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно квитанції № N151G3545M від 27.06.2019р. (а.с.1) позивачем ОСОБА_1 при подачі позову було сплачено 768,40 грн судового збору. За таких підстав та враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі (а.с.64), тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України з державного бюджету підлягає поверненню позивачці 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору, а саме, 384,20 грн.

Щодо інших 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов, суд керується ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2900,00 грн.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Такі витрати стягуються у порядку визначеному ст.ст. 137, 141 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правової (професійної правничої) допомоги від 11 червня 2019 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Право і Захист» в особі керуючого партнера адвоката Говіної Л.В. та ОСОБА_1 (а.с. 14), відповідно до п.2.7 якого, для надання юридичної допомоги Клієнту Адвокатське об`єднання призначає, зокрема, адвоката Черненко Т.Ю., та відповідно до п.4.2 цього договору, юридичну допомогу Клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, що дорівнює 2900 грн. без ПДВ. Також позивачем надано акт прийому-передачі виконаних робіт щодо наданої правової допомоги від 27 червня 2019 року на загальну суму 2900 грн (а.с.19), та квитанцію від 22.06.2019р. (а.с.16), відповідно до якої позивачкою сплачено Адвокатському об`єднанню 2900,00 грн.

За таких обставин, дані судові витрати на правову допомогу також слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Крім того, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання, на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1536,8 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 270, 430 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Черненко Тетяни Юріївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №310/4863/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, доповнивши рішення по зазначеній справі наступним:

«Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок), сплаченого нею при подачі позову згідно квитанції № N151G3545M від 27 червня 2019 року, отримувач: Бердянське УК (Бердянськ) 22030101, на р/р 8011, код отримувача - 38042560, МФО - 899998, банк отримувача -Казначейство України (ЕАП) , призначення платежу ОСОБА_1 *;101; НОМЕР_1 ;22030101; судовий збір за позовом, Бердянський міськраойнний суд Запорізької області, код ЄДРПОУ суду 37381363.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 384,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2900,00 грн, а всього 3284 (три тисячі двісті вісімдесят чотири) грн. 20 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп..

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян