26.09.2019 Справа № 756/6604/19
Справа № 756/6604/19
Провадження 2/756/4300/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

26 вересня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька, підсудність якої визначена Оболонському районному суду міста Києва ухвалою Київського апеляційного суду від 08.05.2019 року.

В обґрунтування позову зазначає те, що проживає та зареєстрована в Автономній Республіці Крим, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 15.05.2010 року, від якого вони мають дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на її утриманні та проживають разом з нею. Також вказує на те, що з червня 2015 року шлюбні відносини в відповідачем не підтримує, вони проживають окремо, перебувають на стадії розлучення.

Оскільки відповідач ухиляється від спілкування з нею, не бажає приймати участі у вихованні дітей, а відтак вона позбавлена можливості отримати від нього нотаріально посвідчену згоду на виїзд їх спільних дітей за кордон, уточнивши позовні вимоги, просить суд надати дозвіл на багаторазові в`їзди/виїзди з території Автономної Республіки Крим малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у її супроводі без нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_2 , а також надати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей до будь-якої з країн Європейського Союзу, країн Шенгенської зони, Туреччини, Єгипту на строк з 01.01.2020 року по 12.01.2020 року у її супроводі без нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_2 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 15.05.2010 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 15.05.2010 року Відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 385 (а.с. 19).

Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 13.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 2686 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 04.04.2017 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 214 (а.с. 15-16).

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі, а також їх діти проживають у м. Сімферополі Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну (ч. 1 ст. 33 Конституції України).

Згідно зі ст.ст. 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до п. 3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 367, в`їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57.

Відповідно до пп. 2 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Враховуючи, що у судовому засіданні установлено, що ОСОБА_1 та її малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є громадянами України, зареєстровані та проживають на території Автономної Республіки Крим, що відповідно до закону визнається тимчасово окупованою територією, а тому її неможливість разом з дітьми перетинати межі цієї території призводить до обмеження її конституційних прав та прав її дітей на свободу пересування, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позову ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд та в`їзд до території Автономної Республіки Крим.

Разом з цим, виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим з батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надано суду будь яких доказів звернення до ОСОБА_2 щодо надання ним згоди на виїзд дітей з із зазначенням конкретної країни до якої вона планує виїхати з дітьми до подання вказаного позову до суду, а також доказів його відмови чи зволікання у наданні такого дозволу, суд вважає вимогу позову про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька недоведеною та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 10-13, 18, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 179, 187, 258, 263, 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька - задовольнити частково.

Надати дозвіл на багаторазові в`їзди/виїзди до території Автономної Республіки Крим малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 13.07.2012) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 04.04.2017 року), у супроводі їх матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серія НОМЕР_4 ) без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя