Постанова

Іменем України

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 357/9961/16-ц

провадження № 61-41929св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - відділ державної реєстрації Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області,

треті особи: комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 року у складі судді Протаєва О. М. та постанову апеляційного суду Київської області від 02 липня 2018 року у складі колегії суддів: Суханової Є. М., Мережко М. В., Олійника В. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просила:

- визнати протиправними дії Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації Київської області щодо непроведення дій із виготовлення висновку про технічну можливість поділу об`єкта нерухомого майна - будівлі магазину та споруд, розташованих на АДРЕСА_1 , а правочин з поділу цього майна між співвласниками - недійсним;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 22 вересня 2011 року № 401 про право власності на нерухоме майно, видане на ім`я ОСОБА_1 Управлінням житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Київської області, скасувати державну реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсними та скасувати свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Управлінням житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Київської області, скасувати державну реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на АДРЕСА_1 .

На обґрунтування вимог зазначала, що вона є власником нежилого приміщення, площею 187,6 кв. м у нежитловій будівлі літ. «А» та споруд, розташованих на АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 вересня 2011 року. Співвласниками цього майна є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

30 серпня 2011 року вона, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з заявою про виготовлення технічної документації, заміну правових документів із видачею свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі та споруди, розташовані на АДРЕСА_1 , поділивши майно між ними на два окремих приміщення.

На підставі вищевказаної заяви 22 вересня 2011 року всі вони отримали свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

У подальшому з`ясувалось, що вказаний поділ майна є неправомірним, оскільки при виготовленні технічного паспорту на частину нежитлового приміщення загальною площею 187,6 кв. м та при видачі свідоцтв про право власності їй, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» був відсутній висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Цей факт підтверджується листом комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» від 24 червня 2015 року № 950.

Вважає, що при видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно грубо порушено норми цивільного законодавства та Інструкцію щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041.

Короткий зміст судових рішень судів першої інстанції та апеляційної інстанцій

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Київської області від 02 липня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Оскільки повний текст рішення суду першої інстанції відсутній, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши обставини справи, виходив із того, що при видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» діяло відповідно до норм цивільного законодавства та Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Вважає, що через відсутність повного тексту рішення суду першої інстанції, вона була позбавлена можливості ознайомитись з мотивами відмови їй у позові, а суд апеляційної інстанції погодився з таким рішенням, хоча мав би ухвалити своє рішення, дослідивши всі докази і обставини справи.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

Відділ державної реєстрації Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області подав відзив, у якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області, треті особи: комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтв про право власності, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, та витребувано справу з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2019 року вищезазначену справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Звертаючись до суду з позовом до відділу державної реєстрації Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області, ОСОБА_1 посилалась на те, що нею та іншими співвласниками майна, що знаходиться на АДРЕСА_1 , було направлено комунальному підприємству Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» спільну заяву про виділ часток із об`єкта нерухомості.

Ця заява про виготовлення технічної документації та проведення зміни правових документів із видачею свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю передбачала такий поділ майна на два окремих приміщення:

- приміщення № 1 , до складу якого входять кімнати площею 6/80, 8 кв. м, 5/15,4 кв. м, 4/12,7 кв. м, 3/8,4 кв. м; частина кімнати 1 площею 2,0 кв. м. Загальна площа 187,6 кв. м - споруда - склад літ. «Б» виділяються ОСОБА_1 ;

- приміщення № 2 , до складу якого входять кімнати площею 7/79,1 кв. м; 8/17,1 кв. м; 10/1,4 кв. м; 11/2,6 кв. м; 12/13,6 кв. м; частина кімнати 2 площею 68,3 кв.м; частина кімнати 1 площею 2,0 кв. м. Загальна площа 187,4 кв.м та споруда - кіоск літ. «В» виділяються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частинах.

На підставі вказаної заяви від 30 серпня 2011 року співвласники вищезазначеного майна одержали свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22 вересня 2011 року.

У червні 2015 року ОСОБА_1 отримала лист від Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації про зміну правових документів у зв`язку з відсутністю висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна.

У зв`язку з тим, що після поділу майна у позивача з іншими співвласниками майна виникли спірні відносини щодо прав на технічні мережі об`єкта і користування виділеним майном, вона звернулась з позовом про визнання недійсним свідоцтв про право власності, виданих Управлінням житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Київської області.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила відповідачем у справі лише комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», а інших співвласників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - третіми особами.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2016 року за клопотанням позивача процесуальний статус третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 замінено на відповідачів, а також залучено до участі у справі як відповідача нового власника частини спірного приміщення ОСОБА_4 . Крім того, залучено до участі у справі Центр надання адміністративних послуг при Білоцерківській міській раді. Управління житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради з кола осіб, які братимуть участь у справі, виключено.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Аналогічний висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18).

У березні 2017 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 подала уточнену позову заяву, в якій відповідачем також вказала відділ державної реєстрації Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області, а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - третіми особами.

Зазначала, що у неї з третіми особами виник спір про визнання недійсним свідоцтв про право власності та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна на підставі відсутнього висновку Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації Київської області про можливість технічного поділу майна та неврегульованості щодо прав власності на технічні мережі і розподілу між співвласниками витрат на ремонтно-будівельні роботи для забезпечення ізольованого користування частинами об`єкта.

Заперечуючи проти позову, відділ державної реєстрації Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області зазначив, що він не є належним відповідачем, оскільки не є окремою юридичною особою, а є структурним підрозділом Білоцерківської міської ради.

Суд першої інстанції, провівши заміну третіх осіб на відповідачів на підставі ухвали від 21 листопада 2016 року, прийнявши уточнену позовну заяву, не дотримався вимог цивільного процесуального законодавства України, ухвалив рішення по суті спору з первісним відповідачем та за участі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у якості третіх осіб.

Перевіряючи в апеляційному порядку законність і обґрунтованість рішення місцевого суду, апеляційний суд на вищевикладене уваги не звернув, допущені судом першої інстанції помилки не виправив.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 02 липня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:Н. О. Антоненко

В. І. Журавель Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук