Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 322/906/16-ц

провадження № 61-14658св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М.Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2016 року у складі судді Гасанбекова С. С. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 січня 2017 року у складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Маловічко С. В., Спас О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», зараз акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 31 липня 2012 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір б/н, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримала 3 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 30 червня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 37 300,67 грн, із яких: 3 447,51 грн - заборгованість за кредитом; 28 114,00 грн - заборгованість із сплати відсотків за користування кредитом; 3 486,75 грн - заборгованість із сплати пені та комісії; штрафи:

500,00 грн - фіксована частина; 1 752,41 грн - відсоткова складова, яку АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від

25 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 31 липня 2012 року б/н у розмірі 11 784,06 грн із яких: 3 447,51 грн - заборгованість за кредитом; 3 812,46 грн - заборгованість із сплати відсотків за користування кредитом; 3 486,75 грн - заборгованість із сплати комісії; 1 037,34 грн - штрафи.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 435,31 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв?язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов?язань за договором від

31 липня 2012 року б/н утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення розміру заборгованості зі сплати процентів з підстав недоведеності позовних вимог в цій частині.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку та просило змінити його в частині зменшення розміру заборгованості із сплати відсотків, в іншій частині рішення залишити без змін.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 січня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від

25 жовтня 2016 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про зменшення розміру заборгованості зі сплати відсотків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

15 лютого 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить змінити рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 січня 2017 року в частині зменшення розміру заборгованості зі сплати відсотків та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути заборгованість із сплати відсотків у повному розмірі. В іншій частині оскаржувані судові рішення залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій безпідставно зменшили розмір відсотків.

Наданий відповідачем суду розрахунок відсотків за користування кредитом є неналежним доказом. Належним доказом на спростування наданого відповідачем розрахунку, на думку заявника, може бути висновок економічної експертизи, яка по справі не проводилася.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 31 липня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір б/н, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримала 3 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком що відповідає строку дії картки.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 30 червня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 37 300,67 грн, із яких: 3 447,51 грн - заборгованість за кредитом; 28 114,00 грн - заборгованість із сплати відсотків за користування кредитом; 3 486,75 грн - заборгованість із сплати пені та комісії; штрафи:

500,00 грн - фіксована частина; 1 752,41 грн - відсоткова складова, яку АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення з відповідача процентів, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 31 липня 2011 року, посилається на довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: процентна ставка та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці довідку про умови кредитування та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду, справа № 342/180/17, провадження 14-131цс19.

За таких обставин суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що АК КБ «ПриватБанк» не надавав суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості із сплати процентів в заявленому ним розмірі за кредитним договором від 31 липня 2012 року.

В іншій частині судові рішення не оскаржувались та в касаційному порядку не переглядалися (стаття 400 ЦПК України).

Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 січня 2017 року в частині позовних вимог акціонерного комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із сплати процентів за кредитним договором залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило