Ухвала

17 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 210/3154/18

провадження № 61-22176 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про визнання незаконним та скасування рішення та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донанарахований) об`єм природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», правонаступником якого є акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі - АТ «ОГС Криворіжгаз»), у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення, оформлене протоколом засідання діючої комісії АТ «ОГС Криворіжгаз» з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутовому споживачу від 12 квітня 2018 року № 29 і в частині перерахунку та донарахування на загальну суму 48 183,88 грн та 5 073,59 куб. м за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з актом про порушення від 20 березня 2018 року № 2978.

У липні 2019 року АТ «ОГС «Криворіжгаз» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу у розмірі 48 183,88 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов АТ «ОГС «Криворіжгаз» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Криворіжгаз» заборгованість у розмірі 48 183,88 грн та судовий збір.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2019 рокурішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року скасовано в частині задоволення зустрічного позову та ухвалено нове, яким в цій частині відмовлено. Змінено рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року в частині мотивів відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову.

У грудні2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «ОГС Криворіжгаз», в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення ухвалене у справі щодо визнання незаконним та скасування рішення щодо незаконного нарахування заборгованості по природному газу та її стягнення.

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

У касаційній скарзі АТ «ОГС «Криворіжгаз» посилається на те, що суд першої інстанції не відносив цю справу до категорії малозначних.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Також, касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, а саме: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки із касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається неоднозначність існуючої судової практики.

Отже, доводи фактично підтверджують незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваним судовим рішенням та не свідчать про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «ОГС «Криворіжгаз» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про визнання незаконним та скасування рішення та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донанарахований) об`єм природного газу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь