П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Київ

Справа № 359/9022/17

Провадження: № 22-ц/824/17485/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Гулієв М.Д.о,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Халимова Станіслава Володимировича в інтересах Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року, постановлену під головуванням судді Борця Є.О.,

за заявою ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення шкоди, пов`язаної з втратою професійної працездатності, та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року, стягнуто з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_1 шкоду, пов`язану з втратою професійної працездатності, в розмірі 369 150,28 грн. У задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди відмовлено. 05.02.2019 року Бориспільський міськрайонний суду Київської області видав виконавчий лист № 2/359/771/2018, 359/9022/17-ц про стягнення з ПАТ "Київенерго" на користь ОСОБА_1 шкоди, пов`язаної з втратою професійної працездатності, в розмірі 369150,28 грн. Однак, ПАТ "Київенерго" було реорганізовано шляхом виділу з нього ПрАТ "ДТЕК" Київські електромережі" та передачі йому майна, прав та обов`язків. Ця обставина свідчить про те, що ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" є правонаступником ПАТ "Київенерго". За таких підстав просив суд замінити боржника у виконавчому провадженні.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Замінено Публічне акціонерне товариство "Київенерго" на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" у виконавчому листі № 2/359/771/2018, № 359/9022/17-ц, виданому 05 лютого 2019 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь ОСОБА_1 шкоди, пов`язаної з втратою професійної працездатності, в розмірі 369150,28 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням Халимов С.В. в інтересах ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" в подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволені заяви.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що до ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" в порядку перавонаступництва перейшли зобов`язання, зокрема, грошове зобов`язання за рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 04.04.2018 року по цивільній справі № 359/9022/17 не на підставі розподільчого балансу, а на підставі абз. 22 п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії", оскільки, на момент заподіяння шкоди ОСОБА_1 у 1968 року трансформаторний пункт № 1298 перебував у віданні юридичної особи - Київської міської електромережі "Київенерго". Особливістю деліктних зобов`язань є те, що потерпілий і заподіювач шкоди не перебували у договірних відносинах до моменту заподіяння шкоди. Особливістю деліктних зобов`язань у разі завдання шкоди, яка заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, є те, що зміна власника (володільця) такого майна не призводить до переходу до нового володільця обов`язку нести відповідальність за шкоду, яка була заподіяна до моменту переходу речових прав на джерело підвищеної небезпеки. Зобов`язання відшкодувати шкоду, встановлені судовим рішенням, нерозривно пов`язані з особою володільця, у віданні та експлуатації якого перебувало певне джерело підвищеної небезпеки на момент завдання шкоди та шкідливою властивістю якого і було завдано шкоду. Отже, перехід права власності в порядку правонаступництва на майно, включаючи те, що являється джерелом підвищеної небезпеки, не має наслідком переходу зобов`язань відшкодувати шкоду, яка була заподіяна цим джерелом до моменту переходу права власності на об`єкт до нового власника. Окрім того, зазначив, що ПАТ «Київенерго» не припинено як юридичну особу, до теперішнього часу дана юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями самостійно.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до рішення позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ "Київенерго" від 13.11.2017 р. про реорганізацію ПАТ "Київенерго" шляхом виділу з нього товариства та передачі йому майна, прав та обов`язків ПАТ "Київенерго", та на підставі рішення Загальних зборів акціонерів про заснування товариства від 22.12.2017 року створене ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі". Судом були ретельно дослідженні судові рішення, які були долучені до матеріалів справи №359/9022/17-ц, з яких вбачається, що у 1968 року, у віці 6 років, він, ОСОБА_1 , в трансформаторному пункті № 1298, розміщеному у дворі будинку по АДРЕСА_1 , отримав електротравму у 10 000 вольт з вини підприємства "Київської міської електромережі". Суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 зазнав шкоду, у зв`язку з тим, що не було забезпечено безпечну для життя та здоров`я експлуатацію трансформаторного пункту №1298, що знаходиться за адресою: м. Київ вул. Петровського 10 та вказаний трансформаторний пункт є складовою частиною системи розподілу електричної енергії. У зв`язку з тим, що система розподілу електричної енергії була передана у володіння та управління ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", до вказаного господарського товариства перейшло зобов`язання з відшкодування ОСОБА_1 шкоди, пов`язаної з його каліцтвом. З досліджених правовстановлюючих документів ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" та зі змісту вимог Закону України "Про ринок електричної енергії слідує, що ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" в порядку правонаступництва перейшли зобов`язання щодо, зокрема, безпечної експлуатації, технічного обслуговування та розвитку системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу в електричної енергії. Не зважаючи на те, що ПАТ "Київенерго" не припинено, передача зобов`язань, з приводу яких було ухвалене рішення та видано виконавчий лист, іншій новоствореній юридичній особі ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", саме вказана юридична особа має бути залучена в якості правонаступника у виконавчому листі.

В судовому засіданні адвокат Халимон С.В. в інтересах ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладеній у ній, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні заяви.

ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, рішенням народного суду Залізничного району міста Києва від 23 вересня 1969 року за ОСОБА_1 було визнано право на відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою працездатності. Судом було встановлено, що у 1968 році, у віці 6 років, ОСОБА_1 в трансформаторному пункті № 1298, розміщеному у дворі будинку по АДРЕСА_1 отримав електротравму з вини робітників Київської міської електромережі «Київенерго» (а.с.3-4).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду 14 листопада 2018 року у справі № 359/9022/17, позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Київенерго» на його користь шкоду, пов`язану з втратою професійної працездатності, в розмірі 369 150 грн. 28 коп. У задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди відмовлено.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2019 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду 14 листопада 2018 року залишено без змін.

05 лютого 2019 року Бориспільський міськрайонний суд видав виконавчий лист №2/359/771/2018, 359/9022/17-ц про стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_1 шкоди, пов`язаної з втратою професійної працездатності, у розмірі 369150, 28 грн (а.с. 2).

Задовольняючи подану ОСОБА_1 заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 зазнав шкоду, пов`язану з втратою професійної працездатності, у зв`язку з небезпечною для життя та здоров`я експлуатацією трансформаторного пункту №1298. Оскільки вказаний трансформаторний пункт є складовою (частиною) системи розподілу електричної енергії, яка була передана у володіння та управління ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», суд вважав, що до вказаного господарського товариства перейшло і зобов`язання з відшкодування ОСОБА_1 шкоди, пов`язаної з втратою працездатності.Також суд послався і на те, що вказане грошове зобов`язання перейшло ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі"не на підставі розподільчого балансу, а на підставі абз. 22 п. 13 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії»

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина 2 статті 11 ЦК України)

Приписами ч.1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 зазначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема,ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до висновку Верховного суду України, викладеномув постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 2.0.11.2013 року у справі № 6-122цоП заміна сторони виконавчого провадження відбувається на будь-якій стадії судового процессу,тоді як виконавче провадження - його завершальна стадія.

Так, слід зауважити, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто, підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто, процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 1,3,5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як було зазначено вище, предметом позову, за яким ухвалено рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2018 року є стягнення шкоди, пов`язаної з втратою працездатності.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Стаття 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Деліктна відповідальність - це наслідок позадоговірного завдання шкоди, що пов`язується з виникненням деліктного зобов`язання. За деліктним зобов`язанням правопорушник зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати завдану шкоду, а інша сторона має право вимагати від заподіювача виконання цього зобов`язання. На відміну від договірної відповідальності, деліктна відповідальність є наслідком порушення загального правила - не завдавати шкоди іншому, тобто абсолютного права особи. Наслідком реалізації деліктної відповідальності є відновлення первинного стану потерпілого. Зобов`язання з відшкодування завданої шкоди - це позадоговірні зобов`язання, що виникають внаслідок порушення особистих немайнових і майнових прав потерпілого. Такі зобов`язання мають абсолютний характер і спрямовані на забезпечення найбільш повного відновлення цих прав за рахунок заподіювача шкоди або за рахунок інших осіб, на яких законом покладено обов`язок її відшкодування.

Ураховуючи викладене, правовідносини, які існують між ОСОБА_1 та ПАТ «Київенерго», виникли на підставі деліктного зобов`язання, встановленого судовим рішенням, щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою професійної працездатності.

Особливістю деліктних зобов`язань є те, що потерпілий і заподіювач шкоди не перебувають у договірних відносинах до моменту заподіяння шкоди. У разі завдання шкоди, яка заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, зміна власника (володільця) майна не призводить до переходу до нового володільця обов`язку нести відповідальність за шкоду, яка була заподіяна до моменту переходу речових прав на джерело підвищеної небезпеки.

Статтею 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішень суду.

Так, на момент заподіяння ОСОБА_1 шкоди у 1968 році трансформаторний пункт № 1298 як джерело підвищеної небезпеки перебував у віданні Київської міської електромережі «Київенерго».

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі у цивільній справі № 359/9022/17-ц ОСОБА_1 , поміж іншим, посилався на те, що на підставі реорганізації ПАТ «Київенерго» шляхом виділу з нього ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», останньому передано майно - трансформаторний пункт № 1298, а тому саме, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» як новий власний вказаного майна, повинне відповідати за зобов`язанням щодо відшкодування йому, ОСОБА_1 , шкоди, пов`язаної з втратою професійної працездатності.

Оскільки встановлене судовим рішенням зобов`язання ПАТ «Київенерго» щодо відшкодування ОСОБА_1 шкоди є деліктним, тобто, таким, яке нерозривно пов`язане з особою володільця, перехід права власності в порядку правонаступництва на майно, включаючи те, що являється джерелом підвищеної небезпеки, не має наслідком переходу зобов`язань відшкодувати завдану цим джерелом шкоду.

Так, 13.11.2017 року на виконання вимог ЗУ "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 року № 2019, який набув чинності 11.06.2017 року, Загальними зборами акціонерів ПАТ "Київенерго" було прийнято рішення про реорганізацію ПАТ "Київенерго" шляхом виділу з нього ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі".

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.02.2018 року ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" зареєстровано в реєстрі 16.02.2018 року та є правонаступником ПАТ "Київенерго".

Протоколом № 4/2017 позачергових Загальних зборів ПАТ «Київенерго» встановлено, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступноком ПАТ «Київнерего» також в частині прав та обов`язків (зобов`язань) у цивільних та господарських правовідносинах з розподілу електричної енергії та постачання електричної енергії відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії», які виникли або були набуті у період між датою, на яку складено розподільний баланс ПАТ «Київенерго», та датою фактичної передачі прав та обов`язків (зобов`язань) за актами приймання-передачі майна, майнових і немайнових прав та обов`язків (зобов`язань).

Згідно з п. 2.3 Статуту ПАТ "ДТЕК Київські Електромережі", копія якого наявна в матеріалах справи, товариство є правонаступником ПАТ "Київенерго" в частині переданих йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільним балансом, а також в частині прав та обов`язків, що визначені абзацом 22 частини 13 розділу ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії», відповідно до якої у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків:

- пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією;

- за укладеними договорами про приєднання до електричних мереж;

- за укладеними договорами спільного використання технологічних електричних мереж;

- за договорами, укладеними з державним підприємством, що провадить діяльність з оптового постачання електричної енергії, судовими рішеннями, прийнятими у справах щодо цього підприємства;

- за кредитними договорами, договорами застави, поруки, обумовленими провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами;

- за зобов`язаннями, пов`язаними з купівлею-продажем, ремонтом, будівництвом та іншими операціями з майном, яке забезпечує діяльність оператора системи розподілу;

- за зобов`язаннями, пов`язаними з емісією, володінням цінними паперами та іншими зобов`язаннями, пов`язаними з власними або придбаними цінними паперами.

Отже, вказаний перелік є вичерпним.

Правовідносини, які виникли між ОСОБА_1 та ПАТ «Київенерго», не охоплюються даним переліком, а тому посилання заявника на частину 13 розділу ХVІІ «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «Про ринок електричної енергії» є безпідставним.

Слід відмітити, що конкретний розмір зобов`язань, які перейшли до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», визначений розподільчим балансом.

Згідно довідки щодо наявності зобов`язань у розподільчому балансі будь-яких фінансових зобов`язань ПАТ «Київенерго» щодо відшкодування шкоди ОСОБА_1 на підставі рішення Залізничного районного суду м. Києва від 23.09.1969 року та від 09.07.2001 року, а також зобов`язань, що є предметом розгляду справи № 359/9022/17, яка розглядалася Бориспільським міськрайонним судом Київської області, за розподільчим балансом до ПрАТ «Київські електромережі», не передано (а.с. 38).

Також колегія суддів відмічає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1205 ЦК України у разі припинення юридичної особи, зобов`язаної відшкодовувати шкоду, задану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлення її правонаступників виплата щомісячних платежів покладається на її правонаступників.

Отже, даною нормою цивільного законодавства врегульовано підстави та порядок відшкодування правонаступником шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. І ця норма не є альтернативною і застосовується лише в разі припинення юридичної особи, яка була зобов`язана відшкодовувати шкоду.

ПАТ «Київнерго» не припинено як юридичну особу, лише відбулася зміна назви підприємства на АТ «К.ЕНЕРГО» та її місцезнаходження (а.с. 36), що ОСОБА_1 не заперечується.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що стало наслідком помилкового висновку про заміну сторони у виконавчому провадженні з підстав переходу зобов`язань в порядку правонаступництва.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Халимова Станіслава Володимировича в інтересах Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року скасувати та постановити нову про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль