Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3266/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Казидуб О. Г.

секретаря судового засідання Зайцевій О. І.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Придніпровського районного суду з позовом до ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності за набувальною власністю. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власницею 1/4 частини будинку зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на підставі рішення народного суду Придніпровського району від 02.07.1985 року. Проте вже більше 15 років вона відкрито користується всім будинком сама. Власником іншої 3/4 частини будинку являвся ОСОБА_4 (на підставі договору про індивідуальне житлове будівництво від 10.05.1959 року, посвідченого Черкаським плодоовочевим радгоспом). ОСОБА_4 - її колишній чоловік.

Зазначає, що вони перебували в шлюбі з 21.12.1957 року, проте 02.07.1985 року свій шлюб розірвали, що підтверджується рішенням народного суду Придніпровського району м. Черкаси від 02.07.1985 року.

Відповідно до зазначеного рішення, вона набула права власності на 1/4 частину будинку зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 залишився їхній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, ОСОБА_3 спадщину після смерті батька не прийняв, за будинком не доглядає, жодних ремонтних робіт не проводить. Він сам їй відкрито сказав, що вона може користуватися всім будинком, що він не буде на нього претендувати, оскільки він йому не потрібен.

Позивач зазначає, що вона відкрито користується будинком. Самостійно робить ремонти, доглядає земельну ділянку та утримує господарські споруди. Вона мешкає в зазначеному будинку і має намір оформити право власності на весь будинок. Це їй потрібно для того, щоб вона могла оформити договори з комунальними службами, могла зареєструвати в будинку членів своєї родини.

Просить суд визнати за нею право власності на 3/4 частини будинку зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належали ОСОБА_4 .

07 травня 2019 року ухвалою суду було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

23 травня 2019 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача за дорученням ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили суду його задоволитию

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до Довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 7391о від 06 грудня 2018 року, станом на 01.01.2013 року право власності на домоволодіння АДРЕСА_3 зареєстровано за6

-1/4 домоволодіння за ОСОБА_1 (на підставі рішення Народного суду

Придніпровського району від 02 липня 1985 року ;

-3/4 домоволодіння за ОСОБА_4 ( на підставі Договору про індивідуальне

житлове будівництво від 10.05.1959 року, посвідченого Черкаським плодоовочевим радгоспом).

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 21 грудня 1957 року.

Відповідно до Рішення Народного суду Придніпровського району від 02 липня 1985 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шлюб був розірваний.

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 залишився їхній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Акту опитування сусідів від 06.03.2019 року № 1009, який завірений Головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Яблуневий» ОСОБА_5 , ОСОБА_1 15 років приїжджала на минуле місце мешкання і утримувала будинок щоб він був пригодний для мешкання. ОСОБА_1 будувала цей будинок разом з чоловіком ОСОБА_4 , з яким мешкала 30 років. Також, згідно акту, вона разом з сином зараз проживає в цьому будинку.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до роз`яснень наданих в п. 9 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦКособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за надувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом десяти років відкрито та безперервно володіє будинком зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належали ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 344 ЦК України, ст.ст. 4, 77, 81, 263-265 суд, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ,адреса: АДРЕСА_4 )право власності на ѕ частини будинку зі всіма господарськими будівлями та спорудами,що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 ,що належали ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 серпня 2019 року

Головуючий: О. Г. Казидуб