Постанова

Іменем України

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 360/910/15-ц

провадження № 61-23904св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротенка Є. В.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року у складі судді Унятицького Д. Є. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Суханової Є. М., Журби С. О., мережко М. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, у якій просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Бородянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Дихніч В. І., щодо оцінки майна та передачу на реалізацію будинковолодіння з земельною ділянкою площею 0,1392 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 і належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, за наявності заперечення стягувача проти результатів оцінки та зобов`язати головного державного виконавця Бородянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Дихніча В. І. призначити рецензування звітів серія ДВ № 20160606/03 від 06 червня

2016 року про незалежну експертну оцінку вартості домоволодіння та звіту

№ 20160622/01 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку передбаченому частинами третьою, четвертою статті 58 ЗУ «Про виконавче провадження».

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не було повідомлено про результати оцінки майна з якою вона не згодна, а відтак була позбавлена можливості звернутися із заявою про призначення рецензування звіту про оцінку майна.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 07 жовтня

2016 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Бородянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Дихніч В. І. щодо передачі на реалізацію земельної ділянки площею 0,1392 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 .

Зобов`язано головного державного виконавця Бородянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Дихніча В. І. призначити рецензування звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку передбаченому частинами третьою, четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала суду мотивована тим, що у порушення частини третьої статті 58 закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ОСОБА_1 не отримала повідомлення державного виконавця про вартість земельної ділянки, який був повернутий державному виконавцю без вручення адресату, що позбавило її можливості подати свої заперечення.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 07 жовтня

2016 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

20 лютого 2017 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що Закон України «Про виконавче провадження» не зобов`язує державного виконавця «дочекатися» повернення рекомендованого поштового відправлення.

До участі у справі не було залучено ПАТ «ВТБ Банк», оскільки реалізація земельної ділянки повинна була відбутися по зведеному виконавчому провадженню, де стягувачем також є ПАТ «ВТБ Банк».

Доводи інших учасників справи:

12 квітня 2017 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 07 жовтня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 лютого

2017 року залишити без змін.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Бородянського районного суду Київської області.

У березні 2017 року матеріали цивільної справи надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами цивільної справи передано до Верховного Суду.

Розпорядженням від 05 червня 2019 року № 592/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-23904св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 05 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у заперечені на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд:

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Бородянського районного управління юстиції знаходиться на виконанні зведене виконавче провадження за виконавчими листами про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 234 552,08 грн та про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 118 197,04 грн.

З метою звернення стягнення на майно боржниці було проведено оцінку майна боржниці і 10 червня 2016 року висновок про вартість домоволодіння, а 29 червня 2016 року висновок про вартість земельної ділянки були надіслані боржниці рекомендованими листами для ознайомлення.

12 липня 2016 року Бородянським районним відділом державної виконавчої служби, пакет документів щодо реалізації майна, власником якого є боржниця було направлено в ДП «СЕТАМ».

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (стаття 383 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції).

Відповідно до частини третьої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Повідомлення державного виконавця про вартість домоволодіння від

10 червня 2016 року було повернуто до ВДВС 16 червня 2016 року.

Верховний Суд погоджується з висновком судів, щодо неправомірності дій державного виконавця щодо неналежного направлення ОСОБА_1 документів виконавчого провадження, у зв`язку з цим вона була позбавлена можливості ознайомитися з висновком про вартість майна та подати заяву про рецензування звіту в порядку, передбаченому частиною третьою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Аналогічного висновку щодо застосування частини третьої статті 58 Закону України 606-XIV в редакції від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від

14 листопада 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи

№ 707/28/17-ц (касаційне провадження № 14-354цс18).

Щодо доводів касаційної скарги:

Доводи заявника про те, що Закон України 606-XIV в редакції від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» не зобов`язує державного виконавця «дочекатися» повернення рекомендованого поштового відправлення спростовуються вищенаведеним.

Також є безпідставними доводи заявника про те, що до участі у справі не було залучено ПАТ «ВТБ Банк», оскільки останнє не уповноважувало ОСОБА_2 представляти інтереси банка і, відповідно, вона не має права давати будь-яку оцінку діям, що стосуються прав та інтересів ПАТ «ВТБ Банк».

Наведені в касаційній скарзі доводи, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду, передбачений статтею 385 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, оскільки суди попередніх інстанцій встановили обставини щодо строку на оскарження рішення, дій чи бездіяльності органу ДВС, вивчили надані сторонами докази, надали їм правову оцінку і зробили обґрунтований висновок, що строк не пропущено.

Згідно з частиною третьою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Бородянського районного суду Київської області від

07 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від

01 лютого 2017 року - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 07 жовтня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 лютого

2017 року, - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко