УХВАЛА

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 344/19595/18

провадження № 61-15271ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 жовтня 2014 року в розмірі 43 883 грн 60 коп., яка складається з: 9 320 грн 56 коп. заборгованості за кредитом, 8 619 грн 10 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 13 378 грн 05 коп. пені, 500 грн штрафу (фіксована частина), 2 065 грн 89 коп. штрафу (процентна складова).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року, у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Суди, відмовляючи у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк», виходили з того, що з наданих банком доказів не вбачається який розмір кредиту отримав відповідач та коли він був перерахований на його картку, не надано ксерокопію картки, а також первинні банківські документи, які б підтверджували видачу кредиту, а відтак позивачем не надано допустимих та достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

У серпні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року, у якій заявник просить скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто ціна позову у загальному розмірі становить 43 883 грн 60 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 100 = 192 100 грн), а тому справа № 344/19595/18 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Суддя В. С. Жданова