Справа №522/6853/19
Провадження №2/522/5581/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засіданні Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.04.2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за яким просив стягнути на його користь аліменти на утримання у розмірі 4 771, 00 грн. щомісячно на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення ним, ОСОБА_1 , 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач є його батьком та 20 серпня 2005 року між відповідачем та матір`ю позивача ОСОБА_3 було розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу позивач залишився проживати разом із матір`ю ОСОБА_3 та знаходиться на її вихованні та утриманні. На теперішній час, він, ОСОБА_1 , є повнолітньою особою, студентом першого курсу денної форми навчання на платній основі в Одеському національному морському університеті. Термін навчання за рівнем магістр складає 6 навчальних років та закінчується 29 червня 2022 року. Посилався на те, що у зв`язку з навчанням він не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, та перебуває на повному матеріальному утриманні своєї матері. Відповідно до договору про надання освітніх послуг за денною формою навчання №601-18-18 загальна вартість навчання складає 69 100, 00 грн.. Вказував, що з 2007 року його батько займається підприємницькою діяльністю та отримує великий дохід, проте матеріально їм не допомагає. З урахуванням вартості навчання позивач вважає, що потребує матеріальної допомоги на оплату освітніх послуг у розмірі 1 771, 00 грн. щомісячно (69 100 грн. / 39 місяців) та матеріальну допомогу на утримання, яку він оцінює у розмірі 3000 грн..

Ухвалою суду від 03.05.2019 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 03.06.2019 року.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року за клопотанням позивача витребувані докази.

03.06.2019 року розгляд справи відкладено на 03.07.2019 року у зв`язку з неявкою сторін.

На виконання ухвали суду 13.06.2019 року були надані запитувані докази із Державної прикордонної служби України (а.с.29, 47).

Ухвалою суду від 03.07.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 10.09.2019 року.

На виконання ухвали суду 05.07.2019 року були надані запитувані докази із ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.49-63), 09.07.2019 року із Головного управління ДФС в Одеській області (а.с.64).

17.10.2019 року та 18.10.2019 року до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача (а.с.78-91), згідно якого позов не визнали та просили відмовити. В обґрунтування своєї позиції представник посилався на те, що відповідач хоч і зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте підприємницьку діяльність не здійснює та доходу від неї не отримує тривалий час, фактично знаходиться на утриманні своєї нинішньої дружини. Вказував, що у відповідача відсутня можливість матеріально допомагати своєму сину від першого шлюбу. Окрім того, відповідач має на утримання ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Також представник відповідача вказував, що за позовом ОСОБА_1 фактично просить покласти обов`язок сплачувати допомогу на оплату навчання лише на ОСОБА_2 без покладення в рівній частині обов`язків і на матір, що на думку представника суперечить вимогам законодавства України. Заперечував проти розміру матеріальної допомоги на утримання, заявленого позивачем у розмірі 3000 грн., вважає такий розмір необґрунтованим. За викладених обставин просив відмовити у позові.

22.10.2019 року розгляд справи був відкладений на 07.11.2019 року у присутності представника відповідача з метою з`ясування обставин у повному обсязі. При цьому представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову з обставин, викладених ним у відзиві.

07.11.2019 року розгляд справи відкладено на 11.12.2019 року у зв`язку з неявкою сторін.

У судове засідання 11.12.2019 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Представники сторін надали до суду заяви, згідно яких просили справу розглядати за їх відсутності.

У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 21.12.2019 року.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син позивач по справі ОСОБА_1 .

20 серпня 2005 року шлюб між батьками позивача було розірвано, про що Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси 20.08.2005 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу позивач залишився проживати із матір`ю ОСОБА_3 .

На теперішній час ОСОБА_1 навчається в Одеському національному морському університеті на денній формі навчання, на платній основі та стипендію не отримує, про що свідчать відповідні довідка №211 від 21.08.2018 року (а.с.9) та типовий договір №601-18-18 від 14.08.2018 року про надання освітніх послуг (а.с.8).

Станом на час розгляду справи позивач є студентом 2-го курсу навчання та самостійного заробітку не має.

Згідно вказаного договору, строк закінчення навчання визначено 29 червня 2022 року та загальна вартість навчання складає 69 100, 00 грн. (1 курс 14 900 грн., 2 курс 16 400 грн., 3 курс 18 000 грн., 4 курс 19 800 грн..).

Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача як його батька матеріальної допомоги на оплату освітніх послуг у розмірі 1 771, 00 грн. щомісячно (69 100 грн. / 39 місяців) та матеріальну допомогу на своє утримання, яку він оцінює у розмірі 3000 грн..

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СКУкраїни, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та зареєстрований як фізична особа-підприємець. Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 05.11.2019 року, позивач отримує дохід. Твердження представника відповідача з приводу того, що відповідач не отримує доходів не підтвердженні належним чином.

Згідно відповіді з головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21.06.2019 року (а.с.47), відповідач за період із квітня 2018 року по січень 2019 року здійснював перетин кордону за наступними напрямками : Київ-Тель Авів, Тбілісі-Київ, Київ-Мілан, Мілан-Київ, Київ-Мюнхен, Мюнхен-Київ, Київ-Шарм Ель Шейх.

Таким чином вбачається, що відповідач має можливість відпочивати, а таким чином і має дохід та фінансову можливість на виїзд за кордон.

Згідно інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2019 року, за відповідачем зареєстрована наступна нерухомість: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, суд враховує, що у відповідача на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Між тим, необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своєму неповнолітньому сину, який її потребує.

Відповідна позиція висловлена Верховним судом у постанові від 17 квітня 2019 року по справі № 644/3610/16-ц.

З огляду на викладене, позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами здатність відповідача сплачувати аліменти на його утримання в розмірі 4 771, 00 грн. щомісячно, чим не виконано вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Між тим, судом враховується рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини та з огляду на викладене приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд вбачає, що вартість навчання позивача становить загальну суму за 4 роки 69 100 грн.. отже щомісячно вартість складає 1 439, 60 грн. (69 100 грн. / 48 місяців), а враховуючи рівні обов`язки мати та батька утримувати сина, то вважає за можливе стягувати із відповідача на користь позивача допомогу на оплату навчання у розмірі 720 грн. щомісячно.

Також з огляду на викладені обставини суд вважає за можливе стягувати із відповідача на користь позивача аліменти щомісячно до досягнення позивачем 23 років у розмірі 780 грн., тобто загальну суму коштів у розмірі 1 500 грн. (720 грн. щомісячно за навчання + 780 грн. матеріальна допомога).

Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 12.06.2016, №1368-VIII та п.1.1 Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 р. № 1368-VIIІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 768, 40 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.182, 184, 193, 198, 199-201 СК України, ст.ст.1, 2, 5, 11, 43, 49, 76-80, 81, 89, 210, ч.1,3 ст. 223, ч. 2 ст.247, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання повнолітньої сина у розмірі 1 500 (півтори тисячі) гривень 00 копійок з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 19.04.2019 року та до досягненням дитиною 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 21.12.2019 року.

Суддя: Домусчі Л. В.