РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8542/19

пр. № 2/759/4717/19

03 вересня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи: ПрАТ СК «Київський страховий дім», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, треті особи: ПрАТ СК «Київський страховий дім», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 виданого 25.05.2016 року Центром 8047, ОСОБА_3 є власником автомобіля Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_2 .

01.07.2017 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис №643. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу стало: ОСОБА_5 .

02.02.2019р. об 11 год. 45 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві власності Департаменту патрульної поліції, та рухаючись по вул. Святошинський, 34-Б (територія АЗК «ОККО») в м. Києві, не був уважним, під час руху заднім ходом, не забезпечив безпеки маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з припаркованим на території АЗК «ОККО» автомобілем «Hyundai», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 1.5, 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2019р., яка набрала законної сили, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.07.2018 року провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 виданого 25.05.2016 року Центром 8047, ОСОБА_3 є власником автомобіля Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 5).

01.07.2017 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис №643. Прізвище дружини теля державної реєстрації шлюбу стало: ОСОБА_5 (а.с. 6).

02.02.2019р. об 11 год. 45 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві власності Департаменту патрульної поліції, та рухаючись по вул. Святошинський, 34-Б (територія АЗК «ОККО») в м. Києві, не був уважним, під час руху заднім ходом, не забезпечив безпеки маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з припаркованим на території АЗК «ОККО» автомобілем «Hyundai», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 1.5, 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 25.02.2019р., яка набрала законної сили, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення (а.с. 8).

Таким чином винна третьої особи- ОСОБА_2 у завданні шкоди доведена належним чином і у даній справі перегляду та доведенню не підлягає.

На час заподіяння шкоди ОСОБА_2 на службовому автомобілі «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_3 » працював в Департаменті патрульної поліції та безпосередньо виконував свої службові обов`язки.

За змістом Звіту про оцінку №56/02/19 від 13.02.2019р., виконаного ОСОБА_6 , що має повну економічну освіту та кваліфікацію оцінювача об`єктів в матеріальній формі по спеціалізації «Оцінка дорожніх транспортних засобів (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 62 виданого ФДМУ 04.07.2015 p.), та підвищивши згідно з ч.З ст. 14 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» свою кваліфікацію, (посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 7186-ПК виданого ФДМУ 31.10.2018). Зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів від 07.11.2018 р. Стаж роботи оціночної діяльності з 2015 року встановлено, що величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в ДТП, з врахуванням допусків в межах яких відбувалась оцінка, з врахуванням ПДВ 20% та інших загально державних зборів (обов`язкових платежів), складає 10 543,93 грн. (а.с.9-23).

Вартість наданих та сплачених позивачем послуг ФОП „ ОСОБА_7 ", з визначення вартості матеріального збитку та виготовлення звіту №56/02/19 від 13.02.2019 р. склала 1 500 грн. (а.с. 24)., а загальний розмір заподіяних позивачу збитків складає (10 543,93+1500) 12 043,93грн.

На час заподіяння шкоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_3 була застрахована ПрАТ CK "Київський страховий дім" за договором (полісом) АК9062404 (а.с. 25).

За змістом відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, з 10.08.2018 року Відповідач- ПрАТ CK "Київський страховий дім" перебуває в стані припинення однак в даний час не ліквідовано. Розпорядженнями № 1435 від 14.08.2018р. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг анулювала ПрАТ СК "Київський страховий дім" від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (а.с. 26-27).

Моторне (транспортне) страхове бюро України листом №3.1-05/7731 від 13.03.2019 року повідомило, що не має законних підстав на даний час для задоволення вимог позивача (а.с. 28).

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, згідно ч. 1ст. 1188 ЦК України, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543,1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50000,00 грн. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, підпункт 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1статті 38 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови).

Такі висновки щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність було викладено Великою Палатою Верховного Суду в Постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, відступивши від попередніх висновків, сформульованих Верховним Судом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, встановлено, що розмір завданої шкоди, яку позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача, а саме 12 043, 93 грн. не перевищує ліміт відповідальності страховика, який відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 50000,00 грн. (відповідно до полісу №АС/9953051).

Отже, судом не встановлено наявність підстав для відшкодування шкоди особами, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тому, враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 82, 141, 258, 259, 263, 265, 351-355 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 543, 991, 1188, 1190, 1194, 1166, 1167 ЦК України,ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи: ПрАТ СК «Київський страховий дім», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Журибеда