Справа № 308/8915/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІДБАНК» на дії державного виконавця, Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губаль Олега Зіновійовича, зацікавлена особа ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч. 6 ст. 268 ЦПК України 06 серпня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 12 серпня 2019 року.

Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАННК», в особі представника Березової Тетяни Василівни, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на дії державного виконавця, Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губаль Олега Зіновійовича, зацікавлена особа ОСОБА_1 .

Скаргу мотивовано тим, що 02.07.2014 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до МВ ДВС Ужгородського міськрайонного Управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

14.07.2014 року МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції винесено - постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний номер або серія та номер паспорта боржника.

16.07.2015 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою про внесення змін і доповнень до виконавчого листа.

14.08.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу, якою в задоволенні заяви АТ «РОДОВІД БАНК» про внесення змін і доповнень до виконавчого листа №712/11294/12 виданого 23.04.2014 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено з підстав, що у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент постановлення ухвали) державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право самостійно звернутися до відповідних органів державної влади з запитами про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

06.10.2015 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа у справі за заявою АТ «РОДОВІД БАНК» про внесення змін і доповнень до виконавчого листа.

02.11.2015 року Ужгородський міськрайонний суд направив АТ «РОДОВІД БАНК» виконавчий лист від 23.04.2014 року.

13.06.2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області з заявою про відкриття виконавчого провадження.

02.07.2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22.06.2018 року, оскільки, стягував не надав - ствердження сплати авансового внеску

10.07.2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» сплачено авансовий внесок у розмірі 2 393, 51 грн. та 11.07.2018 року на адресу Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області направлено заяву про відкриття виконавчого провадження, до якої додано оригінал платіжного доручення №19 від 10.о7.2018 року, оригінал виконавчого листа по справі №712/11294/12 виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 23.04.2014 року та копію Ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.08.2015 року.

31.07.2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» від Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області отримано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі того, що у виконавчому документі відсутні ідентифікуючі данні боржника (реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта).

Скаржник зазначає, що враховуючи, вищевикладене, вважає, що головним державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губалем Олегом Зіновійовичем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з порушенням норм матеріального права, а тому просить суд: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губаля Олега Зіновійовича при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23.07.2018 року; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23.07.2018 року; зобов`язати головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губаля Олега Зіновійовича відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №712/11294/12 виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 23.04.2014 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість по кредитному договору в розмірі 118 490, 73 грн. та 1 184, 91 грн. судового збору.

В судове засідання сторони по справі не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно п.4 прохальної часини скарги, заявник просив розглядати справу за відсутності представника АТ «РОДОВІД БАНК» на підставі поданої скарги та додатків, що долучені до неї.

Органом, дії якого оскаржуються, Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, подано відзив, в якому просить відмовити в задоволені скарги.

Від представника зацікавленої особи - ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , надійшов відзив на скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін які не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку:

Матеріалами справи встановлено, що 02.07.2014 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до МВ ДВС Ужгородського міськрайонного Управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

14.07.2014 року МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції винесено - постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі відсутній Ідентифікаційний номер або серія та номер паспорта боржника.

16.07.2015 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою про внесення змін і доповнень до виконавчого листа.

14.08.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено Ухвалу, якою в задоволенні заяви АТ «РОДОВІД БАНК» про внесення змін і доповнень до виконавчого листа №712/11294/12 виданого 23.04.2014 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено з підстав, що у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент постановлення ухвали) державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право самостійно звернутися до відповідних органів державної влади з запитами про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

13.06.2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області з заявою про відкриття виконавчого провадження.

02.07.2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22.06.2018 року, оскільки, стягував не надав - ствердження сплати авансового внеску

10.07.2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» сплачено авансовий внесок у розмірі 2 393, 51 грн. та 11.07.2018 року на адресу Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області направлено заяву про відкриття виконавчого провадження, до якої додано оригінал платіжного доручення №19 від 10.о7.2018 року, оригінал виконавчого листа по справі №712/11294/12 виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 23.04.2014 року та копію Ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.08.2015 року.

31.07.2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» від Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області отримано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі того, що у виконавчому документі відсутні ідентифікуючі данні боржника (реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Пунктом 6 ч. 4 ст. 4 Закону встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України, ч. 1ст.302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника та дата його народження у виконавчому документі зазначаються при їх наявності, якщо вони відомі суду.

Разом із тим п.3 ч.3 ст. 18 Закону з метою захисту інтересів стягувача виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відтак суд вважає, що у разі не зазначення ідентифікаційного коду боржника у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника, та отримання відомостей про ідентифікаційний код боржника.

Тому відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 61-903св18.

Повертаючи виконавчий документ стягувачу, державний виконавець посилався на відсутність в ньому реєстраційного номеру облікової картки платника податків - фізичної особи або серії та номера паспорта.

Крім того, стягувач звертався 16.07.2015 р. до суду із заявою до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою про внесення змін і доповнень до виконавчого листа. Однак ухвалою від 14.08.2015 року у задоволенні заяви стягувача відмовлено, відповідність до вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд констатує, що тим самим стягувачем були використані правові механізми приведення виконавчого документа у відповідність з вимогами закону, після чого стягувач позбавлений можливості отримати конфіденційні дані відносно особи боржника, тоді як відсутність такої можливості у державного виконавця в суді не була доведена.

З урахуванням викладеного суд вважає, що державний виконавець, повертаючи виконавчий документ стягувачу, не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення і доказів протилежного суду не надав.

Про відсутність правових підстав для повернення виконавчого документу без виконання у звязку з відсутністю у виконавчому листі даних про особу боржника зазначено також у постановах Верховного Суду України від 25 червня 2014 р. у справі №6-62цс14 та в постанові від 21 травня 2014 р. у справі №6-45цс14, а саме: відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, згідно положеннь Закону України «Про виконавче провадження» у попередній редакції, а саме статті 11, 18 та в редакції, чинній на час прийняття державним виконавцем оскаржуваного рішення, - статті 4, 18 мають, переважно, однаковий зміст стосовно вимог до виконавчого листа та повноважень державного виконавця.

Частинами 1, 2 ст. 451 ЦПК України, встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, з підстав не зазначення у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків - фізичної особи або серії та номера паспорта боржника, є неправомірним та підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного скарга Публічного акціонерного товариства «РОДОВІДБАНК» є обґрунтованою, та підлягає задоволенню в цій частині.

Стосовно вимог заявника в частині зобов`язання головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губаля Олега Зіновійовича відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №712/11294/12 виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 23.04.2014 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість по кредитному договору в розмірі 118 490, 73 грн. та 1 184, 91 грн. судового збору, то такі не можна визнати обґрунтованими та законними з огляду на наступне.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Вирішення питання про прийняття до виконання виконавчого документу відноситься до виключної компетенції державного виконавця, а тому саме: скасуванням повідомлення від 23.07.2018 року головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губаль Олега Зіновійовича, про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання вже належним чином відновлює порушені права стягувача.

До повноважень державного виконавця входить питання про відкриття виконавчого провадження і суд не вправі замінювати собою державного виконавця та втручатись в коло його повноважень.

За цих обставин, в задоволенні вимоги заявника про зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №712/11294/12 виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 23.04.2014 року, слід відмовити.

На основі всебічно з`ясованих обставин, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 124, 126, 353, 447, 449,450 ЦПК України України, ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІДБАНК» на дії державного виконавця, Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губаль Олега Зіновійовича, зацікавлена особа ОСОБА_1 задовольнити частково .

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губаля Олега Зіновійовича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23.07.2018 року

Скасувати рішення (повідомлення) від 23.07.2018 року головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губаль Олега Зіновійовича, про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі того, що у виконавчому документі відсутні ідентифікуючі данні боржника (реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта).

В задоволенні іншої частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ«Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош