Номер провадження № 2/243/1394/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

за участю

секретаря судового засідання Плаксіної Є.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 В ОСОБА_4

представника відповідача Сєрової Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна за представництвом: Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна за представництвом: Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 29.05.2018 року він, реалізуючи свої права людини та громадянина України на безпосереднє управління справами Держави Україна шляхом звернення до органу державної влади та його посадової особи з метою ініціювати кримінальне провадження на захист суспільного інтересу, реалізуючи свої права людини та громадянина України на поширення і отримання інформації з метою отримати обґрунтовану відповідь в строки, визначені статтями 214, 219 КПК України, звернувся до процесуального керівника по кримінальному провадженню №0002670 від 06.12.2014 року прокурора Краматорської місцевої прокуратури Василенка О.В. із заявою-повідомленням №3 про вчинення кримінального правопорушення та притягнення до кримінальної відповідальності генерального директора ТОВ «Украгропромстрой» ОСОБА_5 за підробку у 2016 році офіційних документів ТОВ «Украгропромстрой» та використання їх при розгляді господарської справи №905/1325/16. Однак, заява-повідомлення №3 від 29.05.2018 року про вчинене кримінальне правопорушення не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 год, як того вимагають положення КПК України. Вважає, що протиправною, незаконною, неправомірною є бездіяльність Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, яка полягає в невиконанні обов`язку прокурора Краматорської місцевої прокуратури Прокуратури Донецької області Василенко О.В. внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві повідомленню №3 від 29.05.2018 року відповідно до вимог статей 3, 8, 9, 19, 40 Конституції України, статті 214 КПК України, пунктів 2.1, 3.1 «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 06 квітня 2016 року № 139. Крім того протиправною, незаконною, неправомірною є бездіяльність Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, яка полягає в невиконанні службовими особами Прокуратури Донецької області належним чином нагляду за додержанням законів органами, що провадять досудове слідство, недотриманням гарантії реалізації мною права управляти державними справами безпосередньо, права поширювати та отримувати інформацію, право отримати обґрунтовану відповідь у визначений статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України строк.

Зазначена бездіяльність відповідача Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області спричинила позивачу моральну шкода, що полягає у глибоких душевних стражданнях, яких він як фізична особа зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку із порушенням його прав людини та громадянина, гарантованих йому Конституцією України та чинними міжнародними договорами, викликало у нього сильні негативні почуття від посягання службових осіб органу державної влади на конституційний лад України, які змінюються одне одним, а саме: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю, почуття гніву, яка оцінюється ним в сумі 150228 грн. 00 коп., саме виплата зазначеної суми моральної шкоди дозволить вважати цю виплату відповідним доказом складу службового злочину і підставою для притягнення прокурора ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, що в подальшому стане приводом недопущення іншими прокурорами порушень прав людини та основоположних свобод при виконанні ними своїх службових обов`язків.

Розрахунок суми моральної шкоди визначений на підставі методики професора Ерделевського О.М.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, , за рахунок Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , моральну шкоду, спричинену порушенням права ОСОБА_1 здійснювати безпосередньо управління державними справами, права поширювати та отримувати інформацію, права на розгляд органом державної влади його заяви-повідомлення №3 від 29.05.2018 року та на отримання обґрунтованої відповіді від посадової особи органу державної влади у встановлений законом строк відповідно до норм статей, 3, 5, 8, 9, 13, 19, 34, 38, 40 Конституції України та частини 1 статті 214, статті 219 КПК України, порушенням права ОСОБА_1 на ефективний правовий засіб захисту прав людини відповідно до статей 1, 10, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), відповідно до статей 8, 10, 19, 21 Загальної декларації прав людини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), відповідно до статей 14, 19, 25 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року), в сумі 150228 грн. 00 коп.

Визначити порядок виконання прийнятого рішення та вжити заходів для забезпечення його виконання.

Постановити окрему ухвалу про виявлені при вирішенні спору порушення законодавства та недоліки в діяльності прокуратури Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив заявлені вимоги, навів доводи аналогічні доводам викладеним у позовній заяві та просив її задовольнити.

Відповідачі: представник Прокуратури Донецької області Буяновський В.В., що діє на підставі довіреності від 23.08.2018 року (а.с.29) та представник Прокуратури Донецької області Сєрова Н.С., що діє на підставі довіреності від 23.08.2018 року (а.с.148), просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву від 13.05.2019 року.

Відповідач, представник Державної казначейської служби України Смирнова О.В., що діє на підставі довіреності №5-28-08/379 від 08.01.2019 року (а.с.142), просив в задоволенні позову відмовити, оскільки вважав, що права позивача порушені не були, доказом чого є його скарги в різні організації та установи й отримання на них відповідей, тому вважав, що позивач не був позбавлений прав, передбачених ст. 40 Конституції України.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивачем ОСОБА_1 надано заяву від 24.04.2019 року (а.с.18) про допит у якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , керівника Краматорської місцевої прокуратури Прокуратури Донецької області Хорса Костянтина Борисовича та прокурора Василенко Олександра Вікторовича.

20.05.2019 року до суду надійшов Відзив на позовну заяву від 13.05.2019 року відповідача Прокуратури Донецької області (а.с.44-47), з якого вбачається, що відповідач вважає доводи ОСОБА_1 про бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні - безпідставними, оскільки у рамках кримінального провадження прокурорами-процесуальними керівниками надавалися вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій, а саме, 07.12.2018 року.

Крім того, для забезпечення належного розслідування кримінального провадження керівництвом прокуратури 14.02.2019 року надавалися вказівки начальнику слідчого відділу.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось слідчими СВ Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області, які є процесуально самостійними, то прокуратура не має права перебирати на себе їх повноваження або втручатися в їх діяльність.

У зв`язку з чим, прокуратура вживала заходів щодо забезпечення досудового розслідування шляхом надання письмових вказівок на проведення слідчих та інших процесуальних дій.

Крім того, факт протиправних дій підлягає встановленню у кримінально-процесуальному порядку відповідним рішенням, наприклад обвинувальним вироком, ухвалами слідчих суддів та інше. Враховуючи, що зазначені рішення не приймались, а у цивільному судочинстві суд не може перевірити законність кримінально-процесуальних дій слідчого чи прокурора, вважає, що докази на підтвердження протиправності дій слідчого відсутні.

Також зазначає, що саме по собі задоволення під час досудового розслідування скарг на невнесення відомостей до ЄРДР або не розгляд клопотань, не створює підстав для відшкодування шкоди, а сам факт задоволення скарги та зобов`язання вчинити певні дії вже є достатньою справедливою сатисфакцією й не вимагає додаткової грошової компенсації, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини у справах «Надточій проти України», «Гурепка проти України».

У зв`язку з вищевикладеним та враховуючи, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди, не наведено конкретні негативні явища, які з ним сталися внаслідок дій відповідачів, не надано конкретних доказів просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивачем ОСОБА_1 надані заяви щодо роз`яснення судом наслідків не вчинення ним процесуальних дій по доказуванню фактів, викладених у відзиві на позовну заяву прокурора області Коршун Г., за наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності обставин або добровільності їх визнання та загальновідомого факту, що порушення прав людини викликає у нього негативні переживання (а.с.78-84)

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою підготовчого засідання від 24.05.2019 року (а.с.88-89) закрите підготовче провадження, призначено справу до судового засідання, встановлено порядок з`ясування обставин по справі та викликано до суду для допиту у якості свідків:

- ОСОБА_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ;

-Керівника Краматорської місцевої прокуратури Прокуратури Донецької області Хорса Костянтина Борисовича;

-Прокурора Краматорської місцевої прокуратури Прокуратури Донецької області Василенко Олександра Вікторовича.

Під час судового засідання позивачем була подана заява про відмову від допиту у якості свідка ОСОБА_8 (а.с.138), яка була прийнята в судовому засіданні від 19.08.2019 року.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Адвокат Стуліков А.В., діючи як представник ОСОБА_9 , 29.05.2018 року

звернувся до Краматорської місцевої прокуратури з заявою-повідомленням № 3 про вчинення кримінального правопорушення та притягнення до кримінальної відповідальності генерального директора ТОВ «Украгропромстрой» ОСОБА_5 за підробку у 2016 році офіційних документів ТОВ «Украгропромстрой» та використання їх при розгляді господарської справи №905/1325/16 (а.с.5).

Вказану заяву прокуратурою 30.05.2018 року спрямовано до Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області для перевірки доводів заявника.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області

від 08.06.2018 року у справі № 234/7933/18 особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 29.05.2018 року про вчинення кримінального правопорушення генерального директора ТОВ «Украгропромстрой» ОСОБА_5 (а.с.52-53).

Вказана ухвала 13.06.2018 року надійшла до Краматорської місцевої прокуратури (а.с. 54).

Оскільки в ухвалі не вказано, в якому саме внесеному до ЄРДР кримінальному провадженні діяв адвокат Стуліков А.В., а також наявні інші невизначеності, 18.06.2018 року прокуратурою подано заяву про роз`яснення ухвали суду (а.с.58).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви прокурора про надання роз`яснення (а.с. 55-56).

Вказану ухвалу суду місцевою прокуратурою отримано 23.06.2018 року (а.с. 57).

Відповідно до об`єднанного кримінального провадження № 0002670 від 07.12.2014 року - 26.06.2018 року Краматорським ВП ГУ НП в Донецькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_1 щодо притягнення до кримінальної відповідальності генерального директора ТОВ «Украгропромстрой» ОСОБА_5 за ч.1 ст. 358КК України пункт 16 об`єднанного кримінального провадження № 0002670 від 07.12.2014 року (а.с. 70), таким чином досудове розслідування триває в межах кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні та належний нагляд за дотриманням законів органами, що проводять досудове розслідування.

В той же час, вивчивши надані сторонами кримінального провадження докази, встановлене наступне.

У рамках кримінального провадження прокурорами-процесуальними керівниками надавалися вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій, зокрема 07.12.2018 року №01-79-11134-вих18 по кримінальному провадженню №0002670 адресованих слідчому слідчого відділу Краматорського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Прокоф`євій О.В. (а.с.61).

Для забезпечення належного розслідування кримінального провадження керівництвом прокуратури надавалися вказівки Начальнику слідчого відділу Краматорського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Овсянникову О.В. від 14.02.2019 року №01-39-1057 вих. 19 (а.с.60).

За ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось слідчими СВ Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області, які є процесуально самостійними, то прокуратура не має права перебирати на себе їх повноваження або втручатися в їх діяльність.

У зв`язку з вищезазначеним, прокуратура вживала заходів щодо забезпечення досудового розслідування шляхом надання письмових вказівок на проведення слідчих та інших процесуальних дій.

V. Оцінка Суду.

Суд, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди на користь позивача, виходить з наступного.

Підставою для відшкодування шкоди позивач зазначає протиправну, незаконну, неправомірну бездіяльність Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, яка полягає:

1) в невиконанні обов`язку прокурора Краматорської місцевої прокуратури Василенко О.В. внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві-повідомленню №5 від 29.05.2018 року;

2) невиконання службовими особами Прокуратури Донецької області належним чином нагляду за дотриманням законів органів, що проводять досудове розслідування, неджотриманя гарантій реалізації позивачем права управляти державними справами безпосередньо, права отримуват та поширювати інформацію, права отримати обґрунтовану відповідь відповідно до ст. 219 КПК України.

Відповідно до частини 6 статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбаченої частинами 1-5 цієї норми, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Згідно з пунктом 3 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Таким чином, дослідивши всі надані сторонами та позивачем докази, суд приходить до висновку про те, що не підтверджено обставин з приводу того, що внаслідок бездіяльності посадової особи органів прокуратури, яка встановлена судовим рішенням, позивачеві завдано моральної шкоди, та позивачем не надано належних та допустимих доказів з підтвердження зазначених обставин.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Враховуючи, що жодної з перелічених незаконних дій щодо ОСОБА_1 вчинено не було, як вбачається з його позовної заяви та наданих ним пояснень у судовому засіданні, стаття 1176 ЦК України не підлягає застосуванню до виниклих спірних правовідносин.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку посилається позивач.

Обставини справи свідчать про те, що оскарження ОСОБА_1 бездіяльності прокурора Краматорської місцевої прокуратури Василенко О.В. щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення від 29 травня 2018 року свідчить про реалізацію останнім права на оспорювання процесуальної діяльності прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Сам факт зобов`язання ухвалою суду внести відповідні відомості до ЄРДР не свідчить про протиправність дій прокуратури та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені.

Лише незгода позивача з прийнятим працівниками органів прокуратури процесуальним рішенням, яке було ним оскаржене в передбаченому КПК України порядку, не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди в межах відповідного кримінального провадження.

Таким чином, судом не встановлено дій з боку прокуратури, які давали б правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування йому моральної шкоди.

Щодо доводів позивача про спричинення позивачеві моральної шкоди у зв`язку з невиконанням службовими особами Прокуратури Донецької області належного нагляду за дотриманням законів органів, що проводять досудове розслідування, недотримання гарантій реалізації позивачем права управляти державними справами безпосередньо, права отримувати та поширювати інформацію, права отримати обґрунтовану відповідь відповідно до ст. 219 КПК України за зазначеним провадженням, суд виходить з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є адвокатом за фахом. Саме як адвокат Стуліков А.В., діючи як представник ОСОБА_9 , та в його інтересах, 29.05.2018 року звернувся до Краматорської місцевої прокуратури з заявою-повідомленням № 3, відомості по якій з часом було внесені до ЄРДР. Під час розгляду справи було достовірно встановлено, що діяльності адвоката ОСОБА_1 не було явних протиправних перешкод, оскільки він мав процесуальну можливість, визначену кримінальним процесуальним кодексом, здійснювати всі можливі заходи на захист свого клієнта. Тривале не розслідування заяви-повідомлення може свідчити як про протиправну бездіяльність органу досудового розслідування, так і про пасивну поведінку захисту в порушеному по заяві-повідомленню №3 кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до норм КПК адвокат, як учасник кримінально провадження має право подавати органу досудового розслідування заяви, клопотання, оскаржувати прийняті рішення.

Таким чином, на думку суду, у випадку наявності тривалої бездіяльності органу досудового розслідування, адвокат, діючи у межах правового поля, наділений цілою низкою повноважень для захисту прав свого клієнта. Відмова у реалізації будь-яких вимог адвокат потребує від останнього відповідної реакції, передбаченої КПК України, і не може спричинити йому страждань, оскільки останній лише виконує свої професійні обов`язки і має законодавчо визначені способи реагування, як на законні, так і незаконні дії органу досудового розслідування. В даному випадку, протиправні дії органу досудового розслідування, якщо їх наявність буде встановлена, можуть спричинити моральну шкоду лише особі, яка дійсно постраждала від злочину.

Вищезазначені обставини підтверджуються також показаннями свідків, що були допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача.

Так, свідок ОСОБА_7 показав суду, що йому відомо, що Стуліков представляв інтереси ОСОБА_10 , при цьому позивача, як адвоката, Руцькому порекомендував безпосередньо він. Стуліков запевнив ОСОБА_10 , що потрібно звертатися до господарського суду у зв`язку з його корпоративними правами в «Украгропромстрой», але Мешковим (генеральним директором) були підроблені документи, які він подав до суду, у зв`язку з чим, рішення було не на користь ОСОБА_10 та його представника Стулікова, що і стало підставою для багатократних звернень Стулікова до правоохоронних органів стосовно неправомірних дій генерального директора «Украгропромстрой» - ОСОБА_11 . Додав, що знає ОСОБА_1 , як порядну людини, адвоката, який дуже гостро сприймає порушення прав людини.

Допитаний як свідок позивач ОСОБА_1 дав пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_7 Додатково пояснив, що 29.05.2018 року він звернувся з заявою-повідомленням № 3 стосовно притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , однак заява не було внесена в ЄРДР, що стало підставою для звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, у зв`язку з чим у нього виникали емоції відчаю та гніву, особливо, коли він писав скарги, які були по 18 аркушів, які він складав по два та більше днів, що залишало гострі негативні емоції.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що у слідчому відділі Краматорського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області зареєстровано провадження № 0002670 від 07.12.2014 року. 29.05.2018 року від Стулікова надійшло заява про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_13 був процесуальним керівником за ним провадженням і він спрямував зазначене звернення заяву до зазначеного провадження для перевірки в рамках існуючого ЄРДР. В наступному Ухвалою слідчого судді було зобов`язано внести відомості по заяві ОСОБА_14 до ЄРДР. Вважає, що його підлеглий ОСОБА_15 діяв не порушуючи закону.

Свідок ОСОБА_6 дав суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_12 . Додав, що працює прокурором Краматорської місцевої прокуратури. У травні 2018 року до нього на розгляд надійшла заява ОСОБА_1 від 29.05.2018 року. Керуючись статтями 36, 93, 214 КПК України він спрямував дану заяву на розгляд слідчому, оскільки підстав для внесення заяви до ЄРДР не було. В наступному, після винесення 08.06.2018 року слідчим суддею Краматорського міського суду Ухвали в порядку ст. 303 КПК України, він звернувся до слідчого судді с заявою про роз`яснення рішення, але Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду йому було відмовлено, після чого заява була внесена до об`єднанного кримінального провадження № 0002670 від 07.12.2014 року.

Крім того, в судовому засіданні встановлено виконання службовими особами Прокуратури Донецької області нагляду за дотриманням законодавства органами, що проводять досудове розслідування, що виразилося в наданні неодноразових вказівок по кримінальному провадженню №90002670.

Аналізуючи вищевикладені обставини, судом не встановлено дій з боку держави Україна за представництвом прокуратури Донецької області, які давали б правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування йому моральної шкоди на підставі статей 1173, 1174, 1176 ЦК України. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв?язку з чим підстави для визначення порядку виконання рішення, вжиття заходів для забезпечення його виконання та постановлення окремої ухвали відсутні.

Суд при винесенні рішення у даній справі керувався лише основним актом цивільного законодавства України Цивільним кодексом України, оскільки його положеннями в повній мірі врегульовані відносини, які виникли між сторонами. Позивач в своєму позові посилався на загальні положення національного законодавства, які не регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, не є спеціальними нормами, а тому і не були застосовані судом при винесенні дійсного рішення.

Також у своєму позові позивач посилається на п. 50 Рішення "Мельниченко проти України"(заява N 17707/02) від 19 жовтня 2004 року; п. 42 Рішення "Михалкова та інші проти України" (Заява N 10919/05) від 13 січня 2011 року; п. 75 Справа "Ромашов проти України" (Заява N 67534/01) від 27 липня 2004 року та ін.

Суд звертає увагу на те, що при застосуванні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Протоколів до Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини неможливо вважати правильним лише посилання на рішення Європейського Суду з прав людини без аналізу обставин справи, що були предметом розгляду Європейського Суду у взаємозв`язку з обставинами справи, що розглядаються національним судом.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

У статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору.

Згідно з положеннями пункту 13 частини 2 статті 3 цього Закону судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив визнати протиправною, незаконною та неправомірною бездіяльність Прокуратури Донецької області, яка на його думку, полягала у невиконанні обов`язку відповідних прокурорів внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його повідомлення від 29.05.2018 року, що завдало йому моральну шкоду.

Тобто позивачем оскаржується бездіяльність органів прокуратури.

Пункт 13 частини 2 статті 3 закону України «Про судовий збір» як правову підставу звільнення від сплати судового збору позивач зазначав в позовній заяві, з такими доводами позивача суд повністю погоджується.

Згідно частини 7 статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Держави Україна за представництвом: Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23.08.2019 року.

Суддя Л.Є. Мірошниченко