Справа № 324/983/19
Провадження № 2/324/508/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Басараб А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м.Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні правом власності та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що вона є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є колишньою співмешканкою сина позивача. ОСОБА_2 зареєстрована у будинку позивача з 17 листопада 2016 року, але фактично не проживає у ньому з квітня 2018 року, не використовує житлову площу за належністю, але запишається бути зареєстрованою за місцем розташування будинку. На теперішній час точне місце проживання ОСОБА_2 позивачу не відоме. Тим, що відповідач зареєстрована у будинку позивача, порушується право останньої на власність.

Оскільки більше року відповідач не проживає у будинку без поважних причин, в добровільному порядку з реєстрації не знялася, її речей у будинку не має, позивач ОСОБА_1 просить суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні нею правом власності та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність без застосування засобів технічної фіксації, позов підтримує в повному обсязі. Просить постановити рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ст.200 ч.3 ЦПК України (а.с.37).

У підготовче засідання відповідач ОСОБА_2 надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просить справу розглянути в її відсутність без застосування засобів технічної фіксації. Не заперечує проти постановлення рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ст.200 ч.3 ЦПК України (а.с.33).

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ст.200 ч.3 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З копії договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2016 року встановлено, що продавець ОСОБА_3 передала у власність покупця ОСОБА_1 належний їй жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №70054312 від 08 жовтня 2016 року, право власності на об`єкт нерухомого майна жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 (а.с.13).

З копії домової книги прописаних у будинку АДРЕСА_1 громадян судом встановлено, що у жилому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_2 з 17 листопада 2016 року (а.с.21-22).

З копії довідки №5910, виданої 16 серпня 2019 року виконавчим комітетом Пологівської міської ради, судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.36).

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, оскільки відповідач не є власником (співвласником) будинку, не є членом родини позивача, не проживає в будинку, належному позивачу, витрати по його утриманню не несе, комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що реєстрація відповідача в належному позивачу жилому будинку порушує право останнього як його власника.

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 76-83, 200 ч.3, 247 ч.2, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 383, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні правом власності та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 правом власності та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному ОСОБА_1 жилому будинку номер АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається через Пологівський районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Кацаренко І.О.