Провадження № 2/325/156/2019
Справа № 325/379/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря Орманджи Ф.К., розглянувши в смт.Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 листопада 2007 року у розмірі 119782,86 грн. та судові витрати - 1921,00 грн., з підстав, передбачених ст.ст.509, 525, 526, 610, 1050, 1054 ЦК України.

Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між банком і відповідачем договору № б/н від 19 листопада 2007 року, позичальник отримав кредит у розмірі 8000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Відповідач, згідно ч.1 ст.634 ЦК України, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно пунктів 3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг відповідач надав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Договором, який є укладеним відповідно до ч.2 ст.639, ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, передбачені порядок та умови погашення кредиту і заборгованості по ньому, сплата нарахованих в період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, а також наслідки невиконання умов договору. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах та у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням коштів, внесених на погашення заборгованості, станом на 31 січня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 377861,77 гривень, яка складається із: 13037,29 грн. - заборгованість за кредитом; 360245,46 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4579, 02 грн - заборгованість за пенею. Із зазначеної суми позивач просить стягнути 119782,86 грн., з якої: 13037,29 грн. - заборгованість за кредитом; 106745, 57 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом у період з 19 листопада 2007 року по 29 вересня 2017 року. На теперішній час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ "ПРИВАТБАНК" .

Ухвалою судді від 22 березня 2019 року відкрите спрощене позовне провадження і справа призначена до розгляду з повідомленням сторін.

13 Червня 2019 року представником відповідача ОСОБА_4. подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить позов задовольнити частково, а саме в сумі 20194,76 гривень, з яких 13037, 29 грн. - тіло кредиту, 7157,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. В частині нарахування процентів після закінчення строків кредитування та в частині нарахування процентів заявлених за межами строків позовної давності просить відмовити У відзиві посилається на ст..ст. 253, 256 - 259, 267, та на практику застосовану у постанові Великої Палати Верховного суду по справі № 444/9519/12, у якій зазначено що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦПК України.

16 липня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому представник АТ КБ «ПриватБанк» Гаренко Н.В. зазначила, що згідно умов договору банком передано відповідачу кредитну картку зі строком дії до 07.2017 року, а отже 31.07.2018 року визначено кінцеву дату для здійснення позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту. Звернувшись до суду з позовом у лютому 2019 року він не пропустив строк позовної давності, оскільки відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-14цс14 від 19.03.2014 року, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього місяця дня дії картки, а не закінченням строку дії договору. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача за довіреністю Савіхіна А.М. в судове засідання призначене на 13 серпня 2019 року не з`явилася, при подачі позову подала клопотанням про розгляд справи за відсутності представника банку, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного вирішення справи не заперечує.

Окрім того, від представника позивача Сейтаблаєва Д.Р. надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника позивача. В заяві на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача ОСОБА_4 в поданому відзиві просить справу розглядати без її участі та за відсутністю відповідача.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Під час розгляду справи судом встановлено, що 19.11.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір, шляхом ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг і підписанням відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», згідно з яким відповідач отримав у позивача кредитну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 8000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, обумовивши пунктами 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент.

Відповідно до п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку на підставі заяви, належно заповненої і підписаної клієнтом.

Як передбачено Довідкою про умови кредитування, підписаною відповідачем, він мав погашати кредит щомісячно до 25 числа кожного місяця в сумі 7 % від розміру заборгованості, але не менше 50 грн.

Згідно наданої Банком довідки, ОСОБА_1 на підставі укладеного договору були видані три кредитні картки, остання картка № НОМЕР_1 , дата відкриття 06.12.2013, термін дії до 07/17.

Пункт 6.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідачем зобов`язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, починаючи з травня2014 року у відповідача почала виникати безперервна прострочена заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим банком нарахована позичальнику сума заборгованості станом на 31.01.2019 року в сумі 377861,77 грн., яка складається з: 13037,06 грн. - заборгованість за кредитом; 360245,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4579,02 грн. - заборгованість за пенею. Останній платіж здійснено відповідачем 16.04.2015 року на суму 300,00 грн. Із зазначеної суми позивач просить стягнути лише 119782,86 грн., з якої: 13037,29 грн. - заборгованість за кредитом; 106745,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 19.11.2007 року по 29.09.2017 року.

В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 525-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.

Відповідачем визнана заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13037,29 гривень, яка підлягає стягненню на користь позивача, з підстав зазначених вище.

Стосовно доводів відповідача про сплив строків позовної давності по нарахованим процентам до 29.02.2016, суд вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст..257 ЦК)

Відповідно до пункту 3.1.1 Умов та правил карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на титульній стороні карти включно.

Згідно з вищенаведеним пунктом 3.1 Умов та правил, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки. Наведений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду у постановах від 07.02.2018 року № 751/5977/17, від 30.05.2018 року № 181/467/17.

Враховуючи, що відсотки за користування кредитним лімітом нараховуються і сплачуються щомісячно, то банк мав право звернутись з позовом про стягнення прострочених відсотків у межах трьох років з дня вчинення порушення по кожному факту несплати.

Позов поданий 28.02.2019, згідно штемпеля поштової відправки із м.Дніпра, і будь-яких пояснень з приводу того, чому банк не скористався своїм правом на стягнення заборгованості по відсоткам у межах строку позовної давності, суду не надано.

Тому, суд вважає, що є підстави для застосування позовної давності до тієї суми відсотків, які нараховані і прострочені за період до 28.02.2016 року.

Сума відсотків, нарахована після 28.02.2016 року і по 31.07.2017 року складає 7157 грн. 47 коп., яка підлягає стягненню, так як нарахування відсотків за кредитом може бути здійснено банком тільки в межах строку дії договору, який відповідає строку дії картки, тобто до 31.07.2017 року.

Наведена позиція відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року справа № 444/9519/12 (пункти 48-54), та Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року справа № 345/118/17.

Саме тому, відсотки, нараховані банком після 31.07.2017 року стягненню не підлягають.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 20194 грн. 76 коп., з яких: сума кредиту - 13037,29 грн., сума відсотків - 7157,47 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені (платіжним дорученням №PROМ8BАОJ6E від 18 лютого 2019 року) судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить: 1921,00 грн. (судовий збір сплачений при подачі позову) х 20194,76 гривень (сума задоволених вимог позову) : 119782,86 грн.(сума пред`явлених вимог) = 323,87 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (, юридична адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, буд.1Д) суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.11.2007 року в розмірі 20194 (двадцять тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 76 коп., із яких: 13037,29 гривень - тіло кредиту; 7157,47 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" судові витрати в розмірі 323 (триста двадцять три) гривень 87 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 19 серпня 2019 року.

Суддя О.П. Пантилус