ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6721/19 Номер провадження 22-ц/814/3314/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 29 жовтня 2019 року у складі судді Андрієнко Г.В.

по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ГУ ПФ України в Полтавській області звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 надмірно виплачену пенсію в сумі 3327 грн. 77 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що після проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 15 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року було виявлено переплату у розмірі 3327 грн. 77 коп. Дана переплата виникла внаслідок індивідуального перерахунку пенсії в результаті порушення інформаційно-технологічного процесу під час проведення індивідуально-масового перерахунку пенсій.

Вказувало, що від добровільного відшкодування переплати ОСОБА_1 відмовляється.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог ГУ ПФ України в Полтавській області відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що позивач не довів факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 3 327,77 грн. пенсійних виплат або наявності рахункової помилки зі сторони пенсійного фонду, що виключає можливість стягнення з відповідача надмірно виплачених йому коштів.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржило ГУ ПФ України в Полтавській області, просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку у Полтавському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру».

Згідно розпорядження Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 171536 від 03 травня 2017 року, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, призначеної за вислугою років, через зміну надбавки, на підставі постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 10 березня 2017 року по справі № 554/845/17 (а.с.15).

Постановою Верховного Суду від 15 березня 2018 року задоволено касаційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області; постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 10 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року скасовано; ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії (а.с. 17-24).

Згідно з перерахунком, здійсненим за розпорядженням позивача від 28 березня 2018 року по о/р 171536/023 за період з 15 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року виникла переплата в сумі 3327 грн. 77 коп., що підтверджується листом Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №798/04.1-62/03 від 17 квітня 2018 року (а.с.11, 16).

У зв`язку з цим Полтавським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області на адресу ОСОБА_1 направлялись листи щодо повернення переплати пенсії в сумі 3327,77 грн. (а.с. 12, 13, 14).

Також позивачем 05 липня 2019 року за вих. №11581/08.3-20 ОСОБА_1 направлено претензію з вимогою сплатити суму переплаченої йому пенсії у розмірі 3327 грн. 77 коп. до 21 липня 2019 року (а.с. 5, 10).

На час розгляду справи відповідачем кошти переплаченої пенсії повернуті не були.

Згідно статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові № 6-151цс13 від 22 січня 2014 року безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ГУ ПФ України в Полтавській області, суд першої інстанції виходив з того, що переплата пенсії ОСОБА_1 не повязана зі зловживанням з його боку або рахунковою помилкою з боку позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги повною мірою повторюють доводи позовної заяви, яким місцевий суд надав належну правову оцінку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам, позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про зловживання з боку відповідача або рахункову помилку з боку позивача.

Більше того, як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі, пенсійний фонд зазначає, що переплата виникла в результаті порушення інформаційно-технологічного процесу під час проведення індивідуально-масового перерахунку пенсій.

Отже, позивачем самим підтверджено відсутність будь-якого зловживання з боку відповідача або рахункової помилки з боку пенсійного фонду.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року задоволено клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги ГУ ПФ України в Полтавській області не підлягають задоволенню, то з апелянта має бути стягнуто на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення місцевого суду.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь держави судовий збір у розмірі 2 881,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль