Провадження №2/756/88/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

за участі секретаря Пляса Б.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Олександр Леонідович, Двадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності в порядку спадкування та об`єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Олександр Леонідович про визнання недійсним договору купівлі- продажу квартири та витребування частини квартири,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Заявлено позовну вимогу про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання за позивачами права на частину спадкового майна за кожним.

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (далі КМНО) Скляр О.Л. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. Заявлено позовну вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу між невідомою особою та ОСОБА_5 та витребування частини майна із чужого незаконного володіння.

У травні 2017 року ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. Заявлено позовну вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.07.2015 укладений ОСОБА_5 та витребування частини майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2017 об`єднані в одне провадження справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2017 провадження у справі зупинене до прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2018 провадження у справі відновлено, залучено правонаступника ОСОБА_2 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.18 об`єднано в одне провадження справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування частини майна із чужого незаконного володіння.

20.11.2018 представником позивачів ОСОБА_9 подано до суду клопотання про зміну предмету позову та заявлено вимогу від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. , Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_6 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору дарування квартири, визнання права власності на частину спадкового майна та витребування спадкового майна із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог представником позивачів зазначено, що спірним майном є спадкова маса - однокімнатна квартира житловою площею 16,2 кв.м, загальною площею 34,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі спірна квартира).

У травні 2016 позивачі дізналися, що спірна квартира була відчужена.

ОСОБА_5 придбала спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу 30.07.2015, укладеного між нею та ОСОБА_6 , що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л. , зареєстровано за № 2137 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № .07.2015.

Продавець квартири ОСОБА_6 володіла нею на підставі договору дарування квартири між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Качельниковим С.В. 10.03.2015 за реєстровим №719. Право її власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.03.2015 за № 8984476.

Дарувальником спірної квартири відповідно до договору дарування є ОСОБА_4 , яка в свою чергу володіла спірною квартирою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2013 ВТМ №340756 після смерті ОСОБА_10

ОСОБА_3 , ОСОБА_8 ( нині покійна) та ОСОБА_1 є двоюрідними племінницями ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Родинні стосунки підтверджуються відповідними письмовими доказами.

24.07.2012 позивачі подали заяви про прийняття спадщини, які зареєстровані в Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі. На підтвердження своїх родинних стосунків позивачі подали рішення судів про встановлення факту родинних стосунків.

04.06.2013 позивачам було відмовлено нотаріусом Основенко Л.М. у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, про що їм стало відомо у грудні 2014 року.

21.01.2015 державним нотаріусом Основенко Л.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої всім трьом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно іншому спадкоємцю ОСОБА_4 .

На підставі вимог ст.ст. 203, 215, 317, 321, 388, 1216, 1220, 1268, 1269,ч.2 ст. 1300, 1265, 1267 ЦК України, п. 26 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5, ст.. 421 Конституції України позивачі вважають, що ОСОБА_4 вчинила незаконні дії по відчуженню спірного спадкового майна, чим порушила права власності позивачів як законних спадкоємців ОСОБА_11 , оскільки спірне майно вибуло з їх володіння не з їх волі, то наслідком такої угоди , укладеної з порушенням, є повернення майна з чужого незаконного володіння.

Представник позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримала змінені позовні вимоги та просила суд :

-внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2013, видане ОСОБА_4 , виключивши із успадкованого майна ѕ частини квартири під АДРЕСА_2 ;

-визнати договір дарування квартири недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Скляр О.Л. про державну реєстрацію прав та обтяжень, на підставі якого внесено запис у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за № 23292665 про право власності на спірну квартиру;

-визнати за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на ј частину спірної квартири за кожною в порядку спадкування за законом за ОСОБА_11 та витребувати від ОСОБА_5 ѕ квартири - по ј частини квартири кожному з позивачів.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_13 в судовому засіданні проти позову заперечувала. Зазначила, що протягом 2012-2014 років позивачі не реалізували своє право на захист прав та інтересів, і лише у 2015 році звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, коли дізналися, що спірна квартира відчужена.

ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину на підставі вимог ст.ст. 1216, 1220, 1268, 1296, 1297 ЦК України. Вона є спадкоємцем, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці не дотримались встановленого законом порядку отримання спадку за законом. Таким чином ОСОБА_4 мала право розпоряджатися спірною квартирою, оскільки володіла нею на законних підставах. Позивачі не набували право власності на спірну квартиру, не звернулися до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину - яким є нерухоме майно, отже і вибути квартира з їх власності не могла. Відмова нотаріуса не була своєчасно і у встановленому законом порядку оспорена в суді.

За підстав, коли спадкове майно було законно прийнято одним із спадкоємців, то спадкоємець , який з поважних причин не отримав спадок, або якщо суд встановить його право на отримання спадку, має право на перерозподіл спадщини відповідно до вимог ст. 1280 ЦК України, внаслідок чого має право одержати кошти, виручені від реалізації спадкового майна. Внесення змін до свідоцтва про спадщину може бути тільки наслідком перерозподілу спадкового майна. Представник відповідача вважає , що відсутні підстави для застосування ст.388 ЦК України та витребування майна у ОСОБА_5 , яка є добросовісним набувачем, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 володіли спадковим майном законно. Просила в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, свої інтереси в суді делегувала представнику.

Треті особи та їх представники до судового засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності третіх осіб.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

17.02.2012 нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №162/12, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 (том справи 2). ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 протягом 6 місяців після відкриття спадщини звернулись з заявами прийняття спадщини.

Спадковою масою є однокімнатна квартира АДРЕСА_2 .

Позивачам було запропоновано надати нотаріусу документи, що підтверджують родинні відносини з померлою. Після спливу 6 місяців спадкоємицями ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не подано підтвердження родинних стосунків, що померла ОСОБА_11 була двоюрідною тіткою (також біла відсутня у представника інформація місця народження, реєстрації шлюбів для подачі запитів) тому 21.01.2015 спадкоємцям було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2015 за № 328/02-31.

Рішеннями Липовецького районного суду Вінницької області від 01.11.2012, від 24.01.2013 та від 11.02.2013 задоволено заяви відповідно ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, які були подані нотаріусу та постановою від 04.06.2013 відмовлено у вчинені нотаріальної дії через відчутність у спадкоємців правовстановлюючих документів на квартиру. Постанову отримав особисто представник спадкоємців адвокат Попок В. 04.06.2013.

Ухвалами Апеляційного суду Вінницької області від 01.07.2013, 27.08.2013 та 29.04.2013 рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 01.11.2012, 24.01.2013 та 11.02.2013 скасовані та заяви спадкоємців залишені без розгляду.

Позивачі після ухвалених рішень до нотаріуса не звертались. Зазначені вище докази підтверджують, що позивачами не надано нотаріусу документів на підтвердження родинних стосунків, оскільки рішення про їх встановлення були скасовані. Разом з тим відмова у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючого документа, оскільки на час її винесення рішення ще були чинні.

14.10.2013 після підтвердження за запитами права на спадкування ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до ст. 1265 ЦК України.

ОСОБА_4 , володіла спірною квартирою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2013 ВТМ №340756 подарувала спірну квартиру ОСОБА_6 , договір посвічено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Качельниковим С.В. 10.03.2015 за реєстровим №719. Право її власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.03.2015 за № 8984476.

ОСОБА_5 придбала спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу 30.07.2015, укладеного між нею та ОСОБА_6 , що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л. , зареєстровано за № 2137 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № .07.2015.

Відповідно до вимог ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1. було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2. було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;3. вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їх волі іншим шляхом.

Таким чином суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 мала право на відчуження спірної квартири і скористалась ним на законних підставах, а отже застосування до даних правовідносин наслідків ст. 388 ЦК України є безпідставним.

Крім того, суд враховує, що ст. 1297 ЦК України накладає обов`язок на спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачі спадкоємці двічі отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 04.06.2013, проте до жовтня 2013 року до нотаріуса не зверталися, документи на підтвердження родинних стосунків не надали, не цікавились наявністю правовстановлюючого документа та інших спадкоємців, не вчинили активних дій направлених на отримання спадку - нерухомого майна, дій направлених на його збереження та утримання. Отримавши відмову 21.01.2015 позивачі звернулися до Оболонського та Святошинського районного суду м.Києва кожний з позовами до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори в особі державного нотаріуса ОсновенкоЛ.М., третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, про скасування постанов та зобов`язання вчинити дії та залишили позови без розгляду.

Таким чином саме дії позивачів , які не забезпечили схоронність майна, яке вони вважали власністю, з належним позовом звернулися лише через 3 роки після відкриття спадщини, проявили пасивність, тобто відсутність волі для отримання спадку , надали можливість законному власнику реалізувати майно шляхом укладення договору дарування.

Третя особа ОСОБА_6 отримала в дар квартиру від законного власника і мала право розпорядитися своїм майном, що вона і зробила продавши квартиру ОСОБА_5

Спірна квартира була відчужена за відплатним договором особою, яка мала право на відчуження, при цьому спадкоємці не виявили волі на отримання спадку, а тому відповідно до вимог ст. 388 ЦК України спірна квартира поверненню від добросовісного набувача не підлягає.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Право власності ОСОБА_5 захищено законом.

Власник же має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно , без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України.

Стосовно відсутності волі позивачів щодо отримання права власності на спадкове майно підтверджує і той факт, що подавши заяву до нотаріуса та отримавши постанову про відмову 04.06.2013, вони поцікавились нею лише у грудні 2014 тобто через півтора року. Тобто весь цей час вони не вчиняли дій, направлених на відновлення своїх прав і не цікавились спадковим майном, не сплачували за нього, не утримували його весь цей час - не несли тягар відповідальності власника.

Відповідно до ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (ч.2 і 3 ст. 1272 ЦК України), вона підлягає перерозподілу між ними.

Спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке зберіглося, або сплати грошової компенсації.

Відповідно до ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Перерозподіл спадщини являє собою повторний розподіл спадщини між спадкоємцями у випадку, коли після первісного її розподілу в натурі спадщина буде прийнята іншими спадкоємцями за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину чи на підставі рішення суду в інших випадках, коли певні обставини є підставою для перерозподілу спадщини.

Зміни до свідоцтва про право на спадщину вносяться на підставі перерозподілу спадщини.

З врахуванням, що розподіл спадщини вже відбувся, позивачі не позбавлені права звернутися до нотаріуса про розподіл спадщини, оскільки заяви про прийняття спадщини ними подані протягом 6 місяців, а вразі відмови - до суду з позовом про перерозподіл спадщини .

Підстав оспорювати правочини, за якими спадкоємець розпорядилась отриманим спадковим майном за договором дарування, не вбачається. Спосіб розпорядження майном, його оплатний чи безоплатний характер у цьому разі значення не мають. Отже, немає підстав говорити про такий спосіб перерозподілу, як визнання недійсними правочинів щодо спадкового майна та витребування майна від добросовісного набувача.

На вимогу нотаріуса спадкоємці зобов`язані надати документи, що підтверджують родинні стосунки з померлим, що позивачами виконано не було.

Позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 не заявлено позову вимогу про встановлення факту родинних відносин до суду та не подано підтвердження родинних стосунків до нотаріуса.

За аналогією право спільної часткової власності (ст. 358 ЦК України) здійснюється співвласниками за їхньою згодою. В разі порушення прав одним з співвласників, вони підлягають захисту у встановленому законом порядку, шляхом компенсації з врахуванням неможливості виділу у натурі частки із спільного майна - однокімнатної квартири.

На підставі викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути задоволені судом за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 1280, 1272, 1300 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 137, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Олександр Леонідович, Двадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Олександр Леонідович про визнання недійсним договору купівлі- продажу квартири та витребування частини квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Луценко