МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №370/673/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазка Н.Б.

із секретарем Захарченко Т.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яку уточнила, посилаючись на те, що 09.09.20006 року відділом актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, актовий запис №1045, від мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 30.06.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Рішенням цього ж суду від 28.09.2016 року з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 стягнуто аліменти.

Позивачка зазначає, що за час шлюбу за спільні кошти придбана земельна ділянка площею 0,0820 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 з будівлями та спорудами, кадастровий номер НОМЕР_5.

Позивачка ОСОБА_1 просить:

-визнати спільним майном подружжя земельну ділянку площею 0,0820 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з будівлями та спорудами, кадастровий номер НОМЕР_5 , за адресою: АДРЕСА_2;

-визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0820 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 17892, 40 гривень, та Ѕ частину розташованого на ній садового будинку АДРЕСА_1 з будівлями та спорудами , кадастровий номер НОМЕР_5 , за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 47033 , 91 гривень;

-стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 649.26 гривень.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Руденко О.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 09.09.2006 року відділом актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб, актовий запис №1045. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2 , дружини- ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції міста Києва, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 30.06.2016 року по справі №759/6452/16-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, рішення у встановленому законодавством порядку набрало законної сили. При реєстрації розірвання шлюбу прізвище жінки - ОСОБА_1 (а.с.8).

Рішенням цього ж суду від 28.09.2016 року по справі №759/7455/16-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті аліменти у розмірі 2000.00 гривень щомісячно (а.с.9).

Згідно довідки №02/08/1-481 від 01.03.2017 року ОСОБА_1 , як співвласник, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.11).

Згідно договору купівлі-продажу від 25.09.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №15-1265, ОСОБА_2 за згодою своєї дружини ОСОБА_1 , придбав земельну ділянку площею 0,0820 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва (а.с.13).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на

земельну ділянку площею 0,0820 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу№15-1265 від 25.09.2015 року (а.с.14).

Згідно договору купівлі-продажу від 25.09.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №15-1262, ОСОБА_2 за згодою своєї дружини ОСОБА_1 , придбав садовий будинок з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на

садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 62,2 кв м , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу№15-1262 від 25.09.2015 року (а.с.16).

Згідно свідоцтву про зміну імені серії НОМЕР_4 від 01.11.2017 року прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_1 (а.с.31).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.60, 70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 60 СК України майно, яке подружжя придбало у шлюбі, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав через поважну причину (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що будь-яка річ, придбана за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, виходячи з того, що в України діє загальний режим спільності майна подружжя, згідно з яким майно, набуте в шлюбі, вважається таким, що належить подружжю, то у зв`язку з цим речі, набуті за час шлюбу, автоматично підпадають під режим спільного майна подружжя.

Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст.70 цього ж Кодексу, встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення

в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що сторонами за час перебування у шлюбі придбано майно: земельна ділянка площею 0,0820 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з будівлями та спорудами , реєстраційний номер : НОМЕР_5, за адресою: АДРЕСА_2 , яке в свою чергу є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, достовірними та допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 649,26 гривень

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись вимогами ст.60-61, 68- 72 СК України, ст.325 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати спільним майном подружжя земельну ділянку площею 0.0820 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та розташований на ній садовий будинок з будівлями та спорудами, кадастровий номер НОМЕР_5, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини земельної ділянки площею 0.0820 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2, вартість якої 17892.40 гривні.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини садового будинку з будівлями та спорудами, кадастровий номер НОМЕР_5 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої 47033.91 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 649.26 гривень.

Резолютивна частина рішення складена 05.08.2019 року.

Повний текст рішення буде складений 15.08.2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося -з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя