Номер провадження 2/754/1180/19
Справа №754/2943/18
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання: Ковтуненка В.В.,

за участю представника відповідача адвоката Осадчої В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про стягнення майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ФОП ОСОБА_2 , про стягнення майнової та моральної шкоди. Уточнивши позовні вимоги ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі повної вартості жіночого зимового пуховика фірми «Conso» в розмірі 4999,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. за спричинені незручності в зимовий період, у зв`язку з фактичною відсутністю поверхневого зимового одягу та судовий збір. Вказані вимоги обґрунтовані тим, що позивач 11.11.2017 року звернувся до приймального пункту хімчистки «UNMOMENTO», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Г, для надання послуг хімічної чистки та здав жіночу куртку сірого кольору, про що оформлено квитанцією №204974. Внаслідок неякісного надання послуг хімчисткою «UNMOMENTO», зимовий жіночий пуховик фірми «Conso» вартістю 4999,00 грн. був повністю зіпсований. На думку позивача таке сталося через недотримання вимог щодо технології хімчистки. У зв`язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутись до керівництва хімчистки «UNMOMENTO» із скаргою на некваліфіковані дії персоналу, що призвели до зіпсування нового пуховика фірми «Conso» вартістю 4999,00 грн. Керівництво хімчистки «UNMOMENTO» у свою чергу надало відповідь про те, що наявні пошкодження та дефекти пуховика відповідно до квитанції №204974, не відповідали дійсності та були своєрідною страховкою у випадку притягнення їх до відповідальності.

Ухвалою судді від 27.04.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України відповідач через свого представника подав до суду відзив на позовну заяву, де вказував на те, що пошкодження речі є проявленням дефектом та вина хімчистки у виникненні такого дефекту відсутня та вимога про компенсацію повної вартості пуховика є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, на підтвердження того, в чому саме проявились пошкодження та чому позивач вважає куртку зіпсованою жодних доказів останнім не надано, як і доказів того, що це сталося з вини відповідача. Що виробу було застосовано передбачений замовленням та дозволений маркуванням вид обробки - хімічне чищення перхлоретиленом із застосуванням звичайних процесів оброблення. Виріб в барабанній сушарці не сушився, оскільки він не прався. Нажаль після хімічного чищення на комірі пуховика проявився незначний прихований дефект у вигляді точкових дір, які утворились від механічних пошкоджень, про можливість виникнення яких позивача було повідомлено під час оформлення замовлення квитанцією та про що отримано його підпис у квитанції. Точкові дірки проявились в місцях на комірі пуховика, де вшиті магніти-застібки неоднорідної фактури, що викликало виникнення дірок. В цілому стан виробу відповідає вимогам п. 4 ГСТУ 201-03-96, він зберіг свої експлуатаційні властивості та є придатним для використання за призначенням. Крім того, відповідно до підписаної позивачем квитанції знос пуховка складає 50% , тож є не зрозумілим з чого виходить позивач, коли заявляє ціну придбання пухова в розмірі 4999,00 грн. З урахуванням зносу пуховика, його ціна становить 2499,50 грн. Оскільки відсутні та є безпідставними позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди, то відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди. Крім цього представником відповідача разом з відзивом на позовну заяву подано до суду заяву про залишення позову без розгляду на тій підставі, що повноваження представника позивача - адвоката Данило С.М. не підтверджені належним чином в розумінні ч. 4 ст. 62 ЦПК України. Також вказував на те, що оскільки в матеріалах справи був відсутній основний письмовий доказ - квитанція-договір №204974 від 17.11.2017 року, оскільки позивач не надав її копію суду разом з позовом, то відповідачу знадобився додатковий час для розшуку вказаної квитанції, у зв`язку з чим підготовка відзиву на позовну заяву зайняла більше ніж 15 днів, встановлених судом.

Позивачем 11.06.2019 року подано до суду в порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України відповідь на відзив, де останній вказував на те, що працівники хімчистки знехтували правилом, щодо того, що пуховик заборонено прати та випрали його, внаслідок чого і утворились пошкодження. Також вказував на те, що ступінь зносу пуховика не може відповідати 50%, оскільки він був придбаний в травні місяці, а здавався в хімчистку в листопаді, коли до цього одягався лише декілька разів. Крім цього зазначив, що після зустрічі з відповідачем під час особистої розмови останній повідомив про те, що пошкодження дійсно могли виникнути внаслідок прання та навіть пропонував на місцях виникнення дірок пришити зовнішні застіжки. Виходячи з вимог ст. 1210 ЦК України відповідач має відшкодувати шкоду, завдану позивачу в розмірі повної вартості жіночого пуховика фірми «Conso» вартістю 4999,00 грн. Враховуючи те, що моральна шкода була завдана знищенням майна, яке сталося через неналежне надання послуг відповідачем, то вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню. Звернув увагу суду на те, що викладені аргументи представника відповідача не можуть братися судом до уваги, оскільки поновлення строку на подання відзиву більш ніж на 10 місяців не є розумним, в розумінні ст. 121 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся завчасно та належним чином.

Представник відповідача адвокат - Осадча В.Є. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухаши думку представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закон України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Згідно роз`яснень пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» виходячи з правил ст. ст. 153, 154 ЦК України, видача й одержання квитанції (квитанції-замовлення, квитанції-зобов`язання) іншого документа на підтвердження укладення договору про побутове обслуговування свідчить про згоду сторін з усіма його умовами. Отже, ці умови є обов`язковими для сторін і суд повинен виходити з них при вирішенні спору, коли не буде встановлено, що вони не відповідають фактичним даним або суперечать чинному законодавству.

Порядок визначення вартості та розміру ступеню зносу виробів, що приймаються до хімічного чищення, обумовлений Інструкцією «Щодо надання послуг з хімічного чищення та фарбування (перефарбування) виробів», затвердженої наказом Українського союзу обєднань підприємств, організацій побутового обслуговування населення 27.08.2000 року № 20 (надалі по тексту Інструкція).

Згідно з п. 2.1. Інструкції щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, затвердженої Наказом Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення 27.08.2000 року № 20, замовлення щодо надання послуг з хімічної чистки виробів оформлюється договором (квитанцією).

Згідно з п.п. 2.3., 2.4. Інструкції під час приймання замовлення приймальник повинен: оглянути кожний виріб у присутності замовника з метою визначення можливості його обробки в умовах підприємства, встановлення ступеня зносу, виявлення дефектів (плям), які неможливо усунути тощо, попередити замовника про можливу усадку виробу і проявлення після обробки прихованих дефектів.

При оформленні замовлення замовник своїм підписом підтверджує згоду щодо вартості виробу, відсотку зносу, виду обробки, наявних дефектів, а також ознайомлення його про можливість проявлення прихованих дефектів та усадки виробу після обробки.

Судом встановлено, що 17.11.2017 року позивач уклав з відповідачем ФОП ОСОБА_2 договір на послуги хімічної чистки, що підтверджується квитанцією-договором № 204974 від 17.11.2017 року.

Предметом вказаного договору була чистка виробу - куртка пухова, на утеплювачі, лижна, бренд КОНСО, розміри виробу 82*49*51, колір - сірий, забруднення - середнє, знос в % - 50, маркування присутнє.

Перед здаванням пуховика у хімчистку відповідачем у договорі описані встановлені дефекти на виробі, а саме: наявність плям: плями змішані, плями застарілі, пляма, що в`їлася, скриті дефекти: неповне видалення сильних плям, усадка, прояв білястого в місцях сильних забруднень, тьмяність, пожовтіння, незмінна гарнітура, розводи, на спині по низу подряпини і деформація тканини. Попередження: можливо неповне видалення плям, можливо прояв скритих дефектів Оціночна вартість зі слів клієнта (без підтвердження) 4000,00 грн.

18.12.2017 року позивач написав заву, відповідно до змісту якої вбачається, що останній отримав куртку зі слідами механічних пошкоджень тканини на комірі у вигляді мілких подряпин.

Згідно з п. 18 Правил побутового обслуговування населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 16.05.1994 року №313 та п. 2.4 Інструкції «Щодо надання послуг з хімічного чищення та фарбування (перефарбування) виробів», затвердженої наказом Українського союзу об`єднань підприємств, організацій побутового обслуговування населення 27.08.2000 року № 20, вартість прийнятих виробів установлюється за погодженням із замовником або на підставі підтвердних документів і зазначається разом із відсотком зносу в договорі (квитанції). При оформленні замовлення замовник своїм підписом підтверджує

згоду щодо вартості виробу, відсотку зносу, виду обробки, наявних

дефектів, а також ознайомлення його про можливість проявлення

прихованих дефектів та усадки виробу після обробки.

Так, оціночна вартість виробу, відповідно до квитанції-договору №204974 від 17.11.2017 року становить суму 4000,00 грн. зі слів клієнта.

Пунктом 2.5 Інструкції передбачено чотири ступеню зносу для хімічного чищення (10, 30, 50 та 75 %).

Знос 50 відсотків - вироби ношені, прані, чищені,

перефарбовані, вигорілі; із збитим ворсом, потерті, із спущеними

петлями; з невеликими поривами та штопанням; із значним

забрудненням і заплямуванням, які мають зачіпки, незначні припали;

відрізи тканин із забрудненням, заплямуванням або незначними

пошкодженнями всередині відрізу; вироби з тканин, дубльованих

пінополіуретаном, що мають заломи на ліктьових згинах; килимові

вироби, що мають місця з пошкодженням забарвлення, обтріпані краї;

гардинно - тюлеві вироби, які мають незначне пошкодження волокон;

Виходячи з описової частини квитанції №204974 від 17.11.2017 року і вказаних в ній товарних характеристик куртки, відсоток зносу виробу при прийманні в чищення визначений вірно. Виріб мав ознаки експлуатаційного зносу, які були позначені у вищевказаній квитанції.

Тобто, керуючись товарними характеристика виробу на момент приймання, виріб мав плями: плями змішані, плями застарілі, пляму, що в`їлася, скриті дефекти: неповне видалення сильних плям, усадка, прояв білястого в місцях сильних забруднень, тьмяність, пожовтіння, незмінна гарнітура, розводи, на спині по низу подряпини і деформація тканини, які після проведення чищення, найімовірніше, могли змінити структуру волокна та первинний товарний вигляд.

Згідно п. 4.3. Інструкції на виробах після хімічної чистки можуть бути дефекти, що були зазначені під час оформлення замовлення, та приховані

дефекти, які допускаються діючими стандартами.

Виходячи з пункту 4.20 ГОСТУ 201-03-96 («Одяг і предмети домашнього ужитку після хімічного чищення»), у виробах після хімічного чищення допускається наявність вказаних в квитанції експлуатаційних видозмін, які утворились внаслідок певних механічних дій в процесі експлуатації виробу за цільовим призначенням, які сприяли утворенню зачіпок, потертостей, опалів, тощо.

В квитанції-договорі №204974 від 17.11.2017 року міститься попередження про можливе неповне видалення плям, можливий прояв скритих дефектів.

Отже, позивача під час оформлення замовлення квитанцією було попереджено про можливість виникнення дефектів під час хімічного чищення виробу, про що свідчить його підпис.

Відповідно до п. 4 ГСТУ 201-03-96 вироби після хімічної чистки повинні відповідати вимогам ГСТУ 201-03-96 та замовленню, а саме повинні бути (з врахуванням положень п. 4.20 ГОСТУ 201-03-96:

-чистими і не мати плям, затіків, запаху препаратів для видалення плям та розчинників, сторонніх волокон, пуху, пилу;

-зберігати початкову форму, розмір, колір та малюнок тканини,

-сухими, добре відпрасовані, без зморшок, заломів, скривлення ліній шва, полисків, обпалення, обриву підбивки та інших деталей одягу тощо.

Виниклі після хімічного чищення незначні приховані дефекти у вигляді точкових дір, які утворились від механічних пошкоджень, про можливість виникнення яких позивача було попереджено під час оформлення замовлення квитанцією та про що отримано його підпис на квитанції відбулися не за всією площею виробу, а в зоні, яка піддалась найбільшим експлуатаційним навантаженням та стали більш наявними після проведення хімічного чищення.

Жодних доказів того, що куртка, яку позивач здав у хімчистку зазнала явних видозмін в процесі хімічної чистки, які б унеможливлювали подальше її використання, матеріали справи не містять та позивачем в процесі розгляду справи не надано. Причини зміни первісного товарного вигляду куртки у якості перекосів, усадки, не видалених плям, виходячи з описової частини квитанції на момент її прийняття у хімчистку не виявлено в межах компетенції суду. Висновок про наявність порушень технологічного процесу хімічної чистки зроблений позивачем не в категоричній формі, а як припущення. Такий висновок зроблено ним, виходячи з того, яким виріб був зданий до хімчистки, і що з ним сталося після хімчистки. У суду в межах наданих доказів у вищевказаній справі також немає підстав робити висновок у категоричній формі про те, що видозміни відбулися внаслідок порушення технологічного процесу чищення виробу.

Натомість, вбачається, що фурнітура була збережена, оскільки було збережено кількість виробу і його цілісність. Стосовно можливості хімічного чищення перхлоритенолу, то за твердженням відповідача, воно було дозволено згідно з маркуванням виробника на маркувальній стрічці куртки, що знаходиться у внутрішній кишені виробу. Плями, усадка, прояв білястого в місцях сильних забруднень, тьмяність, пожовтіння на куртці були описані працівниками хімчистки і вони не збереглися після хімчистки.

На думку суду видозміни товарного вигляду будь-яких виробів, є певною мірою відповідальністю товаровиробника, тим більше що товаровиробник наніс відповідне маркування на виріб, яке рекомендує хімічне чищення перхлоритенолу. Натомість, експертом не досліджувалась якість тканини і фарбування, оскільки за якість виробу несе відповідальність виробник. Між тим, наявність етикетки на виробі не надає жодних гарантій якості. Оскільки після хімічного чищення на комірі куртки проявились незначні приховані дефекти у вигляді точкових дір та описані зміни відбулися не за всією площею виробу, а в зонах, які піддалися експлуатаційним навантаженням, у суду немає підстав вважати, що хімічне чищення виробу було проведене з порушенням технологічного процесу і режимів чищення. При цьому позивача було попереджено про те, що після хімічного впливу вони можуть виявлятися і ставати видимі.

За положеннями ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) за наявності в роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з п. 12 ст. 1 вказаного Закону істотним є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, який виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до п.9 ст. 10 Закону, виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст. 76-89 ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними і допустимими, як це передбачено ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхилюючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до п. 25 Правил побутового обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1994 року № 313, виконавець зобов`язаний забезпечити, зокрема відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов угоди, а також у разі втрати, псування чи пошкодження із своєї вини речей та матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг, у розмірах, передбачених угодою.

Виконавець не несе відповідальності за недоліки у наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли не з його вини. Претензії до якості виконання замовлення не задовольняються у разі, якщо замовник не підтвердить своїх вимог. (п. 29 Правил).

З аналізу вказаних вище норм слідує, що у разі виявлення недоліків у наданих послугах, саме на виконавця покладається тягар доказування, відсутності його вини.

Доказів, які б підтверджували, що саме з вини працівників хімчистки відбулися видозміни виробу суду не представлено.

Крім того, суд вважає за доцільне звернути увагу позивача на те, що сума збитку, прирівняна ним до вартості нової куртки в сумі 4999,00 грн., що не відповідає дійсним обставинам справи. Так, у квитанції зазначено, що виріб (куртка) має ступень зносу 50%. Відповідно до копії експрес-накладної Нової Пошти від 16.05.2017 року оголошена вартість відправленого товару (пуховик) становить 4999,00 грн., в той час як на момент здавання у хімчистку куртка вже мала 50% зносу, що знижує її вартість принаймні на половину, а тому збиток не може бути оцінений як вартість нового пальто.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , про стягнення майнової та моральної шкоди, не можуть бути задоволені.

Не підлягає також задоволенню вимога позивачки про стягнення з відповідача моральної шкоди, яку останній оцінив у 1000,00 грн., у звязку з відмовою в частині позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Пункт 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така заподіяна небезпечною для життя і здоровя людей продукцією, що в даному випадку відсутнє.

Відповідно до ст. 22 цього Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Оскільки суд не встановив протиправності дій відповідача та не задовольнив вимог позивачки відшкодування матеріальної шкоди, підстави для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди відсутні.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, а позивачка у цій справі звільнена за законом від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», судові витрати відносяться на рахунок держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1, 4, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89,141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про стягнення майнової та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний тест рішення складено 20.08.2019 року.

Суддя: Н.Г.Таран