Справа №173/793/19
Провадження №2/173/682/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Верхньодніпровської районної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

21.03.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Верхньодніпровської районної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області .

22.03.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 06 червня 2019 року.

06.06.209 року в підготовчому судовому засідання оголошення перерву за клопотанням представника позивача. Справу призначено до розгляду на 16.08.2019 року.

16.08.2019 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому зсідання на 16.08.2019 року.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за нею право на земельну ділянку (пай) площею 5.96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 5.96 умовних кадастрових одиниць на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області серії ДП НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 .

Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі і на право земельну ділянку площею 5.96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 5.96 умовних кадастрових одиниць на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області серії ДП НОМЕР_1 .

12 травня 2000 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Максимчук М.Г., та зареєстрований в реєстрі за № 29, згідно якого заповідав їй все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на час смерті.

Вона 26.02.1983 одружилась з ОСОБА_3 та після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Після смерті батька вона змушена була звертатись до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин з померлим, оскільки в свідоцтві про її народження по батькові її батька було вказано ОСОБА_6 , замість правильного ОСОБА_2 24.10.2002 року Вільногірським районним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 є її рідним батьком, а також про належність документів.

07.04.2017 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовського С.І., із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті батька.

Проте, постановою нотаріуса від 07.04.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини і в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на вищевказану земельну ділянку, що й стало підставою звернення до суду.

Позивач і представник позивача в засідання не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмових пояснень суду не надав.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, про народження, про укладення шлюбу, і копією рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24.10.2002 року, згідно якого встановлено факт родинних відносин між позивачкою та померлим ОСОБА_2 , а саме: встановлено, що ОСОБА_2 ,. є рідним батьком позивачки ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на спадкове майно в тому числі і на право земельну ділянку площею 5.96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 5.96 умовних кадастрових одиниць на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області серії ДП НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_2 , 12 травня 2000року склав заповіт, посвідчений секретарем Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Максимчук М.Г., та зареєстрований в реєстрі за №29, згідно якого заповідав позивачці все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на час смерті, що підтверджується копією заповіту

Після смерті ОСОБА_2 , позивачка звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовського С.І., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 07.04.2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини і в зв`язку відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку, що підтверджується копією постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , за життя мав право на земельну частку (пай) площею 5.96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується повідомленням управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області за вих. 31-402-0.3-11370/2-16 від 28.12.2016 року згідно якого вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 , був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 5.96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області серії ДП НОМЕР_1 , який зареєстрований в книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 605 від 09 липня1997 року. Вказаний сертифікат був отриманий власником.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами ( зі збереженням її цільового призначення) при підтверджені цього права спадкодавця державним актом про право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 , мав право на земельну ділянку (пай) площею 5.96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яке належало померлому на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 , який зареєстрований в книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 605 від 09 липня1997 року

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як не отримання (втрата) правовстановлюючого документа.

Право на зазначену вище земельну ділянку (пай) входить до с кладу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що позивач є донькою померлого та спадкоємцем за заповітом.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Також суд вважає що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин оскільки змушена була встановлювати факт родинних відносин з померлим. Вживала заходів щодо дотримання встановленого порядку оголошення про втрату правовстановлюючого документу, що вимагало певних зусиль та часу.

Інших спадкоємців, як б мали право на обов`язкову частку у спадщині судом не встановлено, оскільки брат позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

За наведених вище обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав, який передбачений нормами ЦК України та з яким погоджується суд, та визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 , право на земельну ділянку (пай) площею 5.96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належало померлому на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 .,

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 1358.55 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв`язку з неналежним зберіганням правовстановлюючого документу.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Верхньодніпровської районної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , право на земельну ділянку (пай), площею 5.96 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 , зареєстрованого в книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 605 від 09 липня1997 року.

Понесені позивачем судові витрати в сумі 1358.55 грн., покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасники справи, яким копія рішення не була вручена у день його проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної копії рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 16 серпня 2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 16.08.2019 року

Оприлюднене: 27.08.2019 року

Дата набрання законної сили: 17.09.2019 року