Справа № 495/6360/19
№ провадження 2/495/2334/2019
Ухвала

іменем україни

12 серпня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради про визнання рішення недійсним та визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2019 року позивач ОСОБА_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , адреса мешкання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , адреса мешкання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , адреса мешкання: АДРЕСА_2 , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, юридична адреса: вул.Приморська 21, смт.Затока, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, в якому просить:

- визнати недійсним рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року №3886, яке є підставою передачі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0755 га. у власність ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним рішення Затоківської селищної ради від 29.11.2017 року, серія та номер 419, яке є підставою передачі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0755 га. у власність ОСОБА_4 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0755 га., кадастровий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу серія та номер 357 від 23.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Кушнір І.В., за яким було передано у власність ОСОБА_3 садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.07.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано термін на усунення недоліків.

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від позивача на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 18.07.2019 року надійшла заява про усунення недоліків, уточнена заява про забезпечення позову та квитанція про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до судового розгляду.

Крім того, представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Гареєвим Є.Ш. подано окрему заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0755 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 та садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_3 . Свою заяву обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову, може зробити неможливим у майбутньому виконання рішення суду, оскільки відповідачі по справі можуть відчужити вказане майно. З витягу від 29.07.2019 року вбачається, що вказана земельна ділянка вже була відчуджена ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 12.07.2019 року ОСОБА_6 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого слід дійти висновку за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, в зв`язку з чим накласти арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0755 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 та садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_3 , оскільки зазначене майно є предметом спору за позовом, в якому позивач просить визнати право власності, скасувати рішення, крім того, є беззаперечні докази відчудження вказаного майна, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2019 року, з якого вбачається, що вказана земельна ділянка вже була відчуджена ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 12.07.2019 року ОСОБА_6 , а тому в разі не вжиття даних заходів відповідачами по справі в подальшому можуть бути вжиті заходи щодо відчуження майна.

Також слід зазначити, що накладення арешту на майнові права відповідачів, є відповідною правовою мірою для забезпечення в подальшому виконання рішення суду та унеможливить їм здійснити дії щодо відчуження вище зазначеного майна, та інші протиправні дії, які надалі можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по зазначеному спору, крім того заходи забезпечення позову вживаються судом в межах позовних вимог заявлених позивачем, отже накладення арешту на вищезазначене майно є відповідним та співмірним заходом для забезпечення даного позову.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Відповідно ч.6 ст.154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.149, п.п.1, 2 ч.1 ст.150, ст.151, ч.10 ст.153, ст.154, ч.1 ст.157, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гареєва Є.Ш. про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0755 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 та садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_3 .

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів та сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Білгород-Дністровського

міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О.