Єдиний унікальний номер: 728/93/19
Номер провадження 2/728/186/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.

за участю: представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Шелудька Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових зобов`язань,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом в якому просила: стягнути ОСОБА_2 на її користь 20044 гривні 53 копійки за договором позики; 1188 гривень 85 копійок в рахунок 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за період з 01.01.2015 року по 10.12.2018 року та витрати в сумі 39 гривень 20 копійок.

Свої вимоги мотивувала тим, що заочним рішенням Бахмацького районного суду від 05.05.2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто 7925 гривень 90 копійок, які взяті відповідачем в сумі 1000 доларів США та своєчасно не були йому повернуті. На час ухвалення рішення офіційний курс гривні щодо іноземних валют становив 792 гривні 59 копійок за 100 доларів США. Тому суд стягнув кошти в гривневому еквіваленті.

На виконання зазначеного рішення був виданий виконавчий лист № 2-236/10 від 05.05.2010 року та відкрито виконавче провадження серії ВП № 39731236.

Рішенням Бахмацького районного суду від 23.01.2015 року стягнуто 3 % річних за простроченння грошового зобов`язання в сумі 1221 гривню 46 копійок за період з 13.11.2009 року по 01.01.2015 року.

Ухвалою Бахмацького районного суду від 14.04.2015 року (№ провадження 6/728/23/15 було замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-236/10 від 05.05.2010 року та № 2/728/17/15 від 23.01.2015 року з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 відповідно до договору про відступлення права вимоги від 23.02.2015 року.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Бахмацького РУЮ Білан Н.М. серії ВП № 39731236 від 06.05.2015 року було замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 згідно ухвали Бахмацького районного суду від 14.04.2015 року.

Постановою Бахмацького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Білан Н.М. від 10.12.2108 року було закінчено виконавче провадження ВП № 51274177, ВП № 51273636, ВП № 51273920 від 10.12.2018 року в зв`язку з фактичним виконанням рішення.

Окільки боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, повинен сплатити 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 7925 гривень 90 копійок, виходячи з розрахунку: 7925 гривень 90 копійок *3%:365*1437 днів=1188 гривень 85 копійок за період з 01.01.2015 року по 10.12.2018 року.

Крім того, боржником сплачена сума боргу 7925 гривень 90 копійок 10.12.2018 року. Станом на дату розрахунку курс НБУ долара США до національної валюти склав 27 гривень 82 копійки за 1 долар США, що становить 7925 гривень 90 копійок/27 гривень 82 копійки= 284, 89 доларів США. Тобто боржник, фактично, повернув 7925 гривень 90 копійок, що відовідає 284,80 доларів США.

Посилається на положення ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 , яку було допущено до участі у справі в зв`язку з неможливістю за станом здоров`я позивачкою самостійно приймати участь в судовому засіданні, підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в її змісті і просила суд задовольнити їх.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 20044 гривні 53 копійки, оскільки борг згідно договору позики було стягнуто рішенням суду від 05.05.2010 року в сумі 7925 гривень 90 копійок, який сплачено відповідачем в повному обсязі 10.12.2018 року. Що стосується вимог позивача в частині стягнення коштів в сумі 1188 гривень 85 копійок в рахунок 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання, просили вирішити вказане питання на розсуд суду, відповідно до закону.

Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні заочним рішенням Бахмацького районного суду від 05.05.2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто 7925 гривень 90 копійок в рахунок повернення боргу згідно договору позики, підтвердженого письмовою розпискою, укладеного між останніми в сумі 1000 доларів США. Оскільки на час ухвалення рішення офіційний курс гривні щодо іноземних валют становив 792 гривні 59 копійок за 100 доларів США, тому суд стягнув кошти в гривневому еквіваленті з урахуванням положень ст. 192, ст. 533 ЦК України та абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» (а.с. 12).

На виконання зазначеного рішення згідно виконавчого листа № 2-236, виданого 18.05.2010 року, постановою державного виконавця ВДВС Бахмацького районного управління юстиції Білогруда І.М. від 10.09.2013 року відкрито виконавче провадження серії ВП № 39731236 та запропоновано боржнику ОСОБА_2 в термін до 16.09.2013 року виконати рішення суду добровільно (а.с. 3).

Рішенням Бахмацького районного суду від 23.01.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок 3 % річних за простроченння грошового зобов`язання в сумі 1221 гривню 46 копійок за період з 13.11.2009 року по 01.01.2015 року (а.с. 13).

Ухвалою Бахмацького районного суду від 14.04.2015 року (№ провадження 6/728/23/15, єдиний унікальний номер 728/2796/14) було замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-236/10 від 05.05.2010 року та № 2/728/17/15 від 23.01.2015 року з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 відповідно до договору про відступлення права вимоги від 23.02.2015 року (а.с. 2).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Бахмацького РУЮ Білан Н.М. серії ВП № 39731236 від 06.05.2015 року було замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 в частині стягнення боргу в сумі 7925 гривень 80 копійок згідно ухвали Бахмацького районного суду від 14.04.2015 року (а.с. 4).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Бахмацького РУЮ Білан Н.М. серії ВП № 47155089 від 06.05.2015 року було замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 в частині стягнення боргу в сумі 1221 гривня 46 копійок згідно ухвали Бахмацького районного суду від 14.04.2015 року (а.с. 5).

Постановами державного виконавця відділу ДВС Бахмацького РУЮ Білан Н.М. від 10.12.2018 року закінчено виконавчі провадження ВП № 51274177, ВП № 51273636, ВП № 51273920 від 10.12.2018 року в зв`язку з фактичним виконанням рішення (а.с. 7-9).

Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим номативно-правовим актом.

Згідно ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця-гривня.

Відповідно до абз. 2 п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком на день ухвалення рішення.

За приписами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договорм або законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що визначено ч.1 ст. 13 ЦК України.

Звертаючись до суду, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь за прострочення грошового зобов`язання 3% річних, розрахунок суми яких за її підрахунками становить 1188 гривень 85 копійок за період з 01.01.2015 року по 10.12.2018 року.

Як встановлено в судовому засіданні сума боргу за рішенням суду від 05.05.2010 року складає 7925 гривень 90 копійок. Фактично рішення суду виконане 10.12.2018 року. Кількість днів прострочення з 01.01.2015 року по 10.12.2018 року складає: за 2015 рік- 365 днів, за 2016 рік 366 днів, за 2017 рік 365 днів, за 2018 рік - 343 дні, а всього 1439 днів. Загальна сума 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за період з 01.01.2015 року до 10.12.2018 року становить 937 гривень 43 копійки, виходячи з розрахунку 7925 гривень 90 копійок*3%/365*1439, яку і слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 20044 гривні за договором позики, як різницю валютного курсу на час виконання рішення не підлягають задоволенню, оскільки рішенням суду від 05.05.2010 року борг за договором позики вже стягнуто, а діючим законодавством не передбаченого подвійного стягнення боргу, що в свою чергу, призведе до порушення прав відповідача.

Крім того, з останнього за прострочення грошового зобов`язання за період з 13.11.2009 року по 01.01.2015 року стягнуто 3% річних.

Не підлягають стягненню також кошти в сумі 39 гривень 00 копійок, оскільки вказані витрати пов`язані з направленням позивачкою на адресу відповідача цінного поштового відправлення з описом, і не відносяться до видів судових витрат, визначених ст. 133 ЦПК України

Керуючись ст. 99 Конституції України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 192, 533, 625, 1050 ЦК України, абз. 2 п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових зобов`язань задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 937 (дев`ятсот тридцять сім) гривень 43 копійки в рахунок 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за період з 01.01.2015 року до 10.12.2018 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 23.12.2019 року.

Суддя О.І. Глушко