Справа № 638/3233/19
Номер провадження 2 З/638/287/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретаря судового засідання Мунтяну І. І.,

розглянувши заяву адвоката Єлісеєва Михайла Ігоровича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 07.03.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , суму боргу 5100,00 доларів США, та 165,58 доларів США 3 % річних від простроченої суми на час подачі позову до суду. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , суму сплаченого судового збору, згідно квитанцій, у розмірі 1811,18 грн. (1426,98 + 384,20).

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О. від 13.03.2019 р. даний позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання ухвали судді про залишення позову без руху, 15.04.2019 р. до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 суму боргу 5100 доларів США, та 165,58 доларів США 3 % річних від простроченої суми на час подачі позову до суду та додатково 3 % річних від простроченої суми на день винесення рішення суду. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 1426,98 грн. Повернути ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_3 , тел. моб. НОМЕР_4 ), помилково сплачені за цим позовом від свого імені замість сплати від її імені, ОСОБА_1 , суми судового збору за платіжними дорученнями № № 149 та 150 від 04.03.2019 р. у розмірі 1426,98 грн. та 384,20 грн., на загальну суму 1811,18 грн. та винести відповідну ухвалу та видати йому подання для звернення до органу казначейства.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О. від 18.04.2019 р. відкрито провадження у даній справі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Єлісеєв Михайло Ігорович, який діє на підставі ордеру серія ХВ № від 20.05.2019 р., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХВ № 002225 від 30.05.2018 р., виданого на підставі рішення ради адвокатів Харківської області від 30.05.2018 р. № 21, звернувся 21.05.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить суд прийняти цю заяву до розгляду та задовольнити її. З метою забезпечення позову накласти арешт на автомобіль AUDI А4 1781, (2007), сірий, № двиг. BFB150737, № куз. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ). У зв`язку з відсутністю обов`язкових підстав, передбачених ст. 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення, зустрічне забезпечення не застосовувати. Копію ухвали про забезпечення позову у разі задоволення цієї заяви направити до регіонального сервісного центру МВС в Харківській області (місцезнаходження: 61013, Харківська обл., місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 26; ідентифікаційний код юридичної особи 40112097) для внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів інформації про накладення арешту на автомобіль AUDI А4 1781, (2007), сірий, № двиг. BFB150737, № куз. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ).

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову зазначається, що відповідач по справі ОСОБА_2 є знайомою позивачки ОСОБА_1 протягом 35 років. Вони разом навчалися у Харківському авіаційному інституті з 1986 по 1991 роки. Між ними склалися дружні, сімейні стосунки. Вони довіряли один одному. 20.11.2017 року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 гроші у сумі 5100 доларів США, які зобов`язалась повернути до 30 січня 2018 року, про що написана власноручну розписку. Гроші, позичені ОСОБА_4 , є спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 У зазначений у борговій розписці строк відповідачка борг ОСОБА_1 не повернула, мотивуючі тим, що вона поки що не отримала гроші від проданої нею квартири в будинку АДРЕСА_5 , та просила почекати, поки отримає гроші. На початку 2019 року ОСОБА_2 телефоном повідомила позивачку, що гроші в неї є і обіцяла повернути борг у повному обсязі до 15.01.2019 р., але до сьогоднішнього часу позичені гроші не повернула. Після 15.01.2019 р. відповідачка заблокувала номер телефону позивачки і номер телефону її чоловіка та взагалі перестала виходити на зв`язок. Виходячи з наведених обставин, щодо вочевидь недобросовісної поведінки ОСОБА_4 , вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у цій справі, зокрема, внаслідок відчуження нею майна, на яке можливо звернути стягнення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

В інформації регіонального сервісного центру в Харківській області Міністерства внутрішніх справ України від 04.03.2019 р. № 31/20 830 зазначається, що за ОСОБА_2 зареєстровані два автомобіля, в тому числі і автомобіль AUDI А4 1781, (2007), сірий, № двиг. BFB150737, № куз. НОМЕР_5 .

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

З матеріалів справа вбачається, що між сторонами виник спір майнового характеру про стягнення суми боргу.

У матеріалах заяви про забезпечення позову жодні докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, вчинення підготовчих дій щодо реалізації майна, відсутні. Сама лише потенційна можливість ухилення її від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Саме такі по суті висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17 Ц.

Заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. У ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження ОСОБА_2 транспортного засобу на користь третіх осіб.

Серед передбачених частиною 1 статті 152 ЦПК України видів забезпечення позову, такий вид як накладення арешту, є крайнім заходом забезпечення позову, для застосування якого матеріли справи не містять достатніх даних, обґрунтованих доводів позивачем не надано. Обраний спосіб забезпечення позову може призвести до необґрунтованого обмеження права власника на реалізацію захищеного права володіння майном, тобто заява про забезпечення позову необґрунтована та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву адвоката Єлісеєва Михайла Ігоровича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми боргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: