РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Зданевич Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 282 508 грн. як відшкодування витрат на утримання його майна; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 105 936 грн. як відшкодування завданих їй збитків; судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що вона є власником 13/25 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , частка якого складає 12/25. Домоволодінням по АДРЕСА_1 вона користується з 1982 року. З того часу, співвласника ОСОБА_2 вона бачила лише одного разу - у липні 1983 року. З того часу відповідач своєю частиною будинку не користується, не підтримує його у належному стані та не виявляє до нього жодного інтересу, внаслідок чого частина будинку, яка належить відповідачу почала руйнуватись і такі руйнації тягнули за собою пошкодження і належної їй частини будинку.

20.07.2006 комісією, до складу якої входили голова квартального комітету ОСОБА_3 , а також сусіди ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 склали акт про те, що частина будинку по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 перебуває у аварійному стані і потребує капітального ремонту, а саме: укріплення фундаменту та стін будинку, спорудження відмостки фундаменту, заміна даху, заливки підлоги, штукатурки стін, ремонт стелі, заміни вікон і дверей, підвід електропостачання. Зазначеним актом було встановлено, що аварійний стан частини будинку ОСОБА_2 призводить до руйнування частини будинку, яка належить їй. Цим актом також було зафіксовано факт відсутності ОСОБА_2 у м. Жмеринка з 1984 року і те, що його місце перебування нікому не відоме.

Таким чином, станом на 2006 рік ОСОБА_2 , як співвласник 12/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , ухилявся від виконання покладених на нього п.4 ст. 319, ст. 322 ЦК України обов`язків щодо неналежного утримання свого майна, що призводило не лише до руйнації цього майна, а й руйнації її частини будинку. У липні 2006 року нею було прийнято рішення без доручення ОСОБА_2 зробити за власні кошти капітальні роботи частини будинку, яка належить ОСОБА_2 , оскільки подальше зволікання з такими роботами могло призвести до руйнації їхнього будинку в цілому. Нею за власні кошти був проведений капітальний ремонт частини будинку, яка належить ОСОБА_2 . У будинку були укріплені фундамент та стіни, споруджена відмостка фундаменту, повністю замінені дах, вікна та двері, залита підлога, обштукатурені стіни, відремонтована підлога. Крім того, до будинку було проведено електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення, обладнаний паркан, який огороджує домоволодіння та перешкоджає вільному доступу до нього сторонніх осіб. Після приведення частини будинку, яка належить ОСОБА_2 до належного для проживання стану, вона почала використовувати її на власний розсуд, постійно підтримуючи її у жилому стані. Згідно з висновком експерта №038/17 за результатами проведення будівельно - технічного та будівельно - оціночного дослідження, який складений судовим експертом Корчинським О.А. 21.08.2017, вартість ремонтно - будівельних робіт, які були виконанні нею в домоволодінні АДРЕСА_1 з 21.06.2006 року по дату проведення дослідження становить 282 508 грн. Про понесення нею матеріальних витрат на здійснення капітального ремонту 12/25 частин будинку, які належать ОСОБА_2 вона не мала змоги повідомити останнього, оскільки не володіла відомостями щодо його місця проживання.

У 2016 році ОСОБА_2 пред`явив до неї позов про усунення перешкод в користуванні його частиною будинку шляхом її виселення з неї. Тоді ж вона дізналась, що інтереси ОСОБА_2 з приводу його частки у домоволодінні АДРЕСА_1 представляє ОСОБА_7 . Після цього до представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 нею була пред`явлена вимога про відшкодування понесених нею витрат на утримання майна ОСОБА_2 . Після її відмови у відшкодуванні понесених нею витрат вона була змушена звернутись із зустрічним позовом. Свій позов вона обґрунтувала тими нормами матеріального права, які передбачають відшкодування понесених нею витрат, якщо вони були здійснені на підставі письмової згоди власника. Відсутність письмової згоди власника майна на здійснення нею витрат щодо капітального ремонту його майна і стало підставою для відмови їй в позові, що вбачається з рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.04.2016, яке було ухвалене у справі №130/54/16-ц. Даний позов пред`являється нею з інших правових підстав, які не передбачають обов`язкове отримання згоди власника на здійснення витрат, пов`язаних з утриманням його майна.

Крім того, на теперішній час частина будинку, яка належить відповідачу знову потребує ремонту та її незадовільний стан має вплив на належну їй частину будинку. Цей вплив полягає в деформації перекриття, яке опирається на стіни, що деформуються, в тому числі, які знаходяться в користуванні ОСОБА_2 та покрівлі, що є спільною для всього будинку, а також на пошкодження оздоблювальних покриттів всередині будинку в приміщенні 1-3, для якого зовнішня стіна є спільною з приміщенням 1-2. Вартість відновлювального ремонту, необхідного для усунення наслідків деформацій та руйнувань, що виникли в частині житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить їй, становить 105936 грн. згідно висновку експерта №038/17 за результатами проведення будівельно - технічного та будівельно - оціночного дослідження, який складений судовим експертом Корчинським О.А. 21.08.2017.

Позивач ОСОБА_1 в наданій до суду 20.12.2019 заяві зазначила, що позовні вимоги по справі за її позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди підтримує повністю та просить задовольнити. Просила дану справу розглянути у її відсутність. Згідно ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2018 на підставі Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до неї 1997 року до компетентних органів Російської Федерації, було направлено звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, а саме про вручення відповідачу ОСОБА_2 копії ухвали про відкриття провадження в справі, копію позовної заяви та повідомлення про слухання справи. Призначено розгляд підготовчого судового засідання на 26.06.2019.

На виконання зазначеної ухвали 05.02.2019 до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області повернулося без виконання судове доручення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області про вручення документів та виконання окремих процесуальних дій стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 .

Згідно ухвали Жмеринського міськайонного суду Вінницької області від 26.06.2019 на підставі Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до неї 1997 року до компетентних органів Російської Федерації, було направлено звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, а саме про вручення відповідачу ОСОБА_2 повідомлення про дату, час та місце судового засідання. Закрито підготовче провадження по справі.

На виконання зазначеної ухвали 04.11.2019 до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області повернулися матеріали доручення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області про вручення судових документів ОСОБА_2 в зв`язку з неможливістю виконання судового доручення, так як відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, від отримання судових повідомлень ухиляється.

Вивчивши подані сторонами письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з ксерокопій договору довічного утримання (догляду) від 21.06.2006, який зареєстрований у Державному реєстрі правочинів, вбачається, що ОСОБА_8 відчужив належну йому 13/25 частин житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 взамін на утримання та догляду довічно (т.1 а.с.6).

З ксерокопії реєстраційного посвідчення від 04.07.2006 року вбачається, що 13/25 частин будинковолодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано на за ОСОБА_1 (т.1 а.с.9).

Відповідно до копії технічного паспорта ( т.1 а.с. 10- 13) ОСОБА_1 є власником 13/25 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , частка якого складає 12/25.

Згідно копії акта від 20.07.2006 комісії, до складу якої входили голова квартального комітету ОСОБА_3 , а також сусіди ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, що частина будинку, яка по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 перебуває у аварійному стані і потребує капітального ремонту, а саме: в кімнаті 1-2 заливки підлоги, штукатурки стін, ремонт стелі, заміни вікон і дверей, підвід електропостачання; в кімнаті 1-1 заливка підлоги, штукатурка стін, ремонт стелі, заміна вікна; гараж - заливка підлоги, штукатурка стін, підбивка стелі, заміна дверей; кухня - времянка: заміна вікон, заливка стелі, штукатурка стін, заливка підлоги. Підвід електроенергії з опорного стовпа до будинку АДРЕСА_1 , підвід газопостачання до будинку, відвід води до будинку. Наружні роботи: укріплення фундаменту, укріплення стін, відмостка фундаменту і заміна даху, заміна паркану, заміна воріт, хвіртки, заміна паркану центрального. За зазначені пошкодження частини будинку ОСОБА_2 тягнуть за собою пошкодження частини будинку власником якого є ОСОБА_1 , а саме призводить до руйнування будинку в цілому. За таких обставин ця частина будинку, яка належить ОСОБА_2 потребує капітального ремонту. Актом підтверджено, що власник частини будинку по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 з 1984 року не користується цієї частиною будинку та не виявляє до неї жодного інтересу. З 1984 року в м. Жмеринка ОСОБА_2 ніхто не зустрічав і його перебування нікому не відомо (т.1 а.с.14-15).

З копії та оригіналу висновку експерта №038/17 за результатами проведення будівельно - технічного та будівельно - оціночного дослідження складеного судовим експертом Корчинським О.А. від 21.08.2017 вбачається, що 01.08.2017 до ТОВ «Експертно - юридична фірма «Соломон» від ОСОБА_1 надійшла заява про проведення будівельно - технічного дослідження, а також копія технічного паспорту на садибний ( індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 ; технічний звіт та заключення про технічний стан будівельних конструкцій існуючого житлового будинку та сараю по АДРЕСА_1 ; зведений кошторисний розрахунк вартості будівництва житлового будинку та сараю за адресою: АДРЕСА_1 ; кошторисна документація капітального ремонту частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; мирова угода від 13.07.1984 року; ухвала Жмеринського міського народного суду Вінницької області від 08.08.1984 року; акт від 20.07.2006 року; копія паспорта та довідки про присвоєння ІН гр. ОСОБА_1 Об`єкт дослідження: житловий будинок по АДРЕСА_1 ; надані на дослідження документи. 1. На підставі вище проведеного дослідження, враховуючи надані на дослідження матеріали та результати натурного обстеження, визначено, що станом на час проведення дослідження житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться в незадовільному технічному стані. 2. На підставі вище проведеного дослідження, враховуючи надані на дослідження матеріали та результати натурного обстеження, визначено, що руйнації, які відбуваються в приміщеннях житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_2 , мають вплив на частину будинку, що знаходяться в користуванні ОСОБА_1 . Вплив полягає в деформації перекриття, яке опирається на стіни, що деформуються, в тому числі, знаходяться в користуванні ОСОБА_2 та покрівлі, що є спільною для всього будинку, а також на пошкодження оздоблювальних покриттів всередині будинку в приміщенні 1-3, для якого зовнішня стіна є спільною з приміщенням 1-2. 3. На підставі вище проведеного дослідження, враховуючи надані на дослідження матеріали та результати натурного обстеження, визначено вартість відновного ремонту, необхідного для усунення наслідків деформацій та руйнувань, що виникли в частині житлового будинку АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_1 становить 105 936 грн. 4. На підставі вище проведеного дослідження, враховуючи надані на дослідження матеріали та результати натурного обстеження, визначено вартість ремонтно - будівельних робіт, виконаних ОСОБА_1 в домоволодінні АДРЕСА_1 з 21.06.2006 року по дату проведення дослідження, яка дорівнює 282 508 грн. 5. На підставі вище проведеного дослідження, враховуючи надані на дослідження матеріали та результати натурного обстеження, визначено ринкову вартість домоволодіння АДРЕСА_1 , без врахування самочинно збудованих приміщень та без урахування ремонтно - будівельних робіт, виконаних ОСОБА_1 в період з 21.06.2006 року по дату проведення дослідження, яка дорівнює 232 239 грн. Ринкова вартість 13/25 часток цього домоволодіння, належних ОСОБА_1 становить 120 764,3 грн. Ринкова вартість 12/25 часток цього домоволодіння, належних ОСОБА_2 становить 111 475,7 грн.

Відповідно до рішення по справі №130/54/16-ц ОСОБА_1 в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання будинку відмовлено повністю з тих підстав, що ОСОБА_1 був відсутній дозвіл ОСОБА_2 як власника 12/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , на будь - які ремонтні роботи по перебудові чи удосконаленню житла.

Згідно ч.1 ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно ст.151 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Разом з тим, згідно положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст.358ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Суд констатує про відсутність домовленості сторін про порядок користування будинком який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що є їхньою спільною частковою власністю, відсутність доказів погодження конкретних витрат на утримання спільного майна з відповідачем згідно ч.ч.1, 2 ст.358 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог щодо понесення позивачкою витрат утримання спільного майна надано висновок експерта №038/17 за результатами проведення будівель - технічного та оціночно - будівельного дослідження, складений судовим експертом Корчинським О.А. від 21.08.2017.Суд вважає даний висновок обґрунтованим і належним доказом відповідно до ст. 102 ЦПК України.

Зобов`язання, що виникають із вчинення дій у майнових інтересах іншої особи без її доручення врегульовано главою 79 ЦК України, а саме, ст.ст. 1158 - 1160 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1158 ЦК України, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення. Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір.

Суб`єктами вказаного зобов`язання є особа, майновим інтересам якої загрожує небезпека (господар) та особа, яка вчинила дії в інтересах господаря без його доручення (гестор).

Згідно з ч. 1 ст. 1159 ЦК України, особа, яка вчинила дії в інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана негайно після закінчення цих дій надати особі, в майнових інтересах якої були вчинені дії, звіт про ці дії і передати їй усе, що при цьому було одержано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1160 ЦК України, особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії.

Так, за зобов`язанням із вчинення дій у майнових інтересах іншої особи без її доручення особа вчиняє дії, спрямовані на попередження, усунення або зменшення небезпеки настання невигідних майнових наслідків для майнових інтересів іншої особи без її доручення.

Враховуючи наведені норми законодавства, для виникнення в особи права на відшкодування фактично зроблених витрат при вчиненні дій в майнових інтересах іншої особи, необхідною є наявність певних умов: небезпека має загрожувати саме майновим інтересам власника; небезпека настання невигідних для власника майнових наслідків має бути реальною, а не уявною; дії гестора щодо запобігання, усунення або зменшення небезпеки настання невигідних майнових наслідків здійснюються ним за власною ініціативою, а не у зв`язку з укладенням договору доручення чи іншого цивільно-правового договору, а також відповідні дії не мають бути пов`язаними з виконанням службових чи інших, покладених відповідно до вимог закону, обов`язків; дії, вчинені гестором в інтересах іншої особи без її доручення, мають містити очевидну користь для заінтересованої особи; зобов`язання з відшкодування витрат, понесених особою у зв`язку з вчиненням нею дій у майнових інтересах іншої особи без її доручення виникає за умови відсутності можливості отримати відповідну згоду на вчинення дій у її інтересах. Суд звертає увагу, що характерною ознакою вказаних правовідносин є те, що дії, вчинені в майнових інтересах іншої особи за своїм характером повинні становити не лише користь для особи, а й бути єдиною можливістю усунення негативних наслідків для неї у вигляді знищення, пошкодження чи псування майна.

Так, позивачем доведено факт існування небезпеки настання невигідних для відповідача майнових наслідків, а саме що частина житлового будинку відповідача перебувала в аварійному стані, обставини неможливості оформити виниклі правовідносини з проведення відповідних робіт в частині будинку відповідача позивачем також доведено, в тому числі доведено, що внаслідок проведених робіт відбулося покращення стану майна відповідача, порівняно зі станом, що існував до проведення таких робіт.

Відповідно, судом встановлено підстави для застосування норм ст.ст. 1158 - 1160 ЦК України до встановлених правовідносин.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними, обґрунтованими, тому позов слід задовольнити.

З урахуванням задоволення позову на користь позивача з відповідача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3885 грн.(а.с.1)

Керуючись ст.ст.264-268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 282 508 ( двісті вісімдесят дві тисячі п`ятсот вісім ) грн. як відшкодування витрат на утримання будинку, а також 105 936 ( сто п`ять тисяч дев`ятсот тридцять шість) грн. як відшкодування завданих збитків та судові витрати в розмірі 3 885 ( три тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя