СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
№2/760/237/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

27 березня 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача Бараннікової Н.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ІІ. Описова частина

У грудні 2017 року Позивач ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими процентами за кредитним договором №0 від 02.06.2008 в сумі 116186,11 гривень.

Зазначений кредитний договір, як вказує Позивач, був укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , проте в подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором спочатку перейшло до ТОВ «Кредекс Фінанс», а потім - до ТОВ «Вердикт Фінанс».

Позивач вказує, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року у справі №760/27359/13 були задоволені позовні вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 02.06.2008 в розмірі 412014,88 гривень, з яких:

-заборгованість по основній сумі кредиту - 202137,41 гривень;

-заборгованість по відсотках на день відступлення прав вимоги - 111546,07 гривень;

-заборгованість по відсотках за період після переуступки - 42370,26 гривень;

-пеня - 49897,00 гривень;

-3% річних - 6064,14 гривень.

Станом на 20 листопада 2017 року, як стверджує Позивач, заборгованість ОСОБА_1 не погашена і збільшилася до 472239,85 гривень за рахунок нарахування відсотків, заборгованість за якими за період після відступлення права вимоги становить 158556,37 гривень.

Відтак, різницю у вигляді додатково нарахованих відсотків в сумі 116186,11 гривень Позивач просить стягнути з Відповідача.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 до суду з невідомих причин не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, його неявка не перешкоджає розгляду справи та постановленню заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення представника Позивач, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Встановлено, що 02.06.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого позичальник отримав в кредит 26900 доларів США зі сплатою 14% річних строком до 02.06.2015.

20 квітня 2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу №05/12, відповідно до умов якого ПАТ «Укрсиббанк» відступило на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 02.06.2008. В той же день ТОВ «Кредекс Фінанс» відступило вимоги за вказаним договором до ТОВ «Вердикт Фінанс».

Встановлено також, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення не предмет застави в рахунок погашення заборгованості.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року у справі №760/27359/13 були задоволені позовні вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль «Toyota Corolla» - з метою погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 02.06.2008, яка становила на той час 412014,88 гривень.

З пояснень представника Позивача вбачається, що заборгованість Відповідачем досі не погашена, у зв`язку з чим Позивачем додатково донараховані проценти за користування кредитом станом на 20.11.2017 на суму в розмірі 116186,11 гривень.

Оцінюючи обгрунтованість таких вимог суд звертає увагу на наступне.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

У пункті 3.1.2 кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором , в тому числі у випадку порушення позичальником строків платежів більше ніж на місяць, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним.

Відповідно до пункту 8.1 кредитного договору, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань за договором, банк має право звернути стягнення на предмет застави.

Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк Позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рахунок переданого в заставу майна.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс».

Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з дати, зазначеної у вимозі про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

За таких обставин нарахування Позивачем процентів на суму кредиту після настання дати дострокового повернення кредиту в повному обсязі є безпідставним, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 577, 590, 1048, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

2.Судові витрати покласти на Позивача.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», адреса: м. Київ, вул. В.Хвойки, 15/15, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: