Справа № 357/5997/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Білоцерківської міської ради Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з цивільним позовом до Білоцерківської міської ради Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка була дружиною ОСОБА_1 , та матір`ю ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , якій після укладення шлюбу з ОСОБА_6 було присвоєно прізвище ОСОБА_2 . Після ОСОБА_4 позивачі, як спадкоємці за законом ОСОБА_4 , в установленому законом порядку прийняли спадщину. В грудні 2018 року, випадково, під час ремонту в будинку, було знайдено державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №028955 з якого, позивачі, довідалися, що спадкодавець ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі звернулись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у результаті чого отримали відмову в оформленні спадкового майна, оскільки спадкоємці не надали належного документа, необхідного для вчинення нотаріальної дії. Оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №028955 оформлений на ім`я ОСОБА_4 , який в дійсності належить спадкодавцю ОСОБА_4 , позивачі просили суд встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №028955 , оформленого на ім`я ОСОБА_4 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1607; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі в судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду спільну заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Відповідач Білоцерківська міська рада в судове засідання свого представника не направила, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_4 позивачі, як спадкоємці за законом ОСОБА_4 , в установленому законом порядку прийняли спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

28.12.2004 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Вишняк О.А. було видано свідоцтво про право власності ОСОБА_1 , який є чоловіком ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку в спільному сумісному майні, набутому подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно, право власності на яке в зазначеній частці посвідчено цим свідоцтвом складається з житлового будинку з частиною господарських та побутових будівель і споруд під АДРЕСА_2 . Вказане свідоцтво було зареєстроване в реєстрі за №5-4393.

28.12.2004 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Вишняк О.А. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 , який є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частку спадкового майна, яке складається з: 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд під АДРЕСА_2 . Вказане свідоцтво було зареєстроване в реєстрі за №5-4395.

Згідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 13.01.2005 року за ОСОБА_1 зареєстровано на підставі вищевказаних свідоцтв право власності на 2/3 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Також 28.12.2004 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Вишняк О.А. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частку спадкового майна, яке складається з: 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд під АДРЕСА_2 . Вказане свідоцтво було зареєстроване в реєстрі за №5-4399.

Згідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №149045595 сформованого 11.12.2018 року ОСОБА_8 , Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора 11.12.2018 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/6 частку житлового будинку під АДРЕСА_2 .

Крім вказаного, 28.12.2004 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Вишняк О.А. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3 , який є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частку спадкового майна, яке складається з: 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд під АДРЕСА_2 . Вказане свідоцтво було зареєстроване в реєстрі за №5-4397.

Згідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 13.01.2005 року за ОСОБА_3 зареєстровано на підставі вищевказаного свідоцтва право власності на 1/6 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

28.12.2004 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Вишняк О.А. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які є спадкоємцями майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 кожному на 1/3 частку спадкового майна, яке складається з: грошових вкладів з відповідними процентами і всіма видами компенсацій по них, що знаходяться на зберіганні у філії відділення Ощадного банку №211/027 м. Біла Церква на рахунках № 19797, № 91551/7231. Вказане свідоцтво було зареєстровано в реєстрі №5-4401.

Як вбачається з позовної заяви, в грудні 2018 року, позивачами, було виявлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №028955 з якого позивачі, довідалися, що спадкодавець ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з зазначеним, позивачі звернулися із заявами до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори з проханням видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку.

11.12.2018 року державний нотаріус Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Вишняк О.А. винесла постанову, в якій відмовила ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер: :03:027:0005 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , оскільки спадкоємці не надали належного документа, необхідного для вчинення нотаріальної дії. Наведене підтверджується копією постанови від 11.12.2018 року за №2729/02-31.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії КВ №028955 , оформленого на ім`я ОСОБА_4 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1607, було допущено помилку в написанні імені спадкодавця ОСОБА_4 .

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що спадкові відносини регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Отже, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року, оскільки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщину було прийнято до 01.01.2004 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спад коємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту від криття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести міся ців з дня відкриття спадщини.

За ст.ст. 560, 561 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Так, на підставі рішення Білоцерківської міської ради від 30.09.2003 року №305 на ім`я ОСОБА_4 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №028955 в якому зазначено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 . Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1607. Наведене підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ №028955 .

За інформацією з Державного земельного кадастру, право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , місце розташування: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, зареєстровано за ОСОБА_4 /Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 27.05.2019 року/.

Згідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Згідно до роз`яснень, які містяться в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК /п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК/ громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав.

Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачі як спадкоємці за законом ОСОБА_4 , в установленому законом порядку прийняли спадщину після померлої, спадкові права позивачів ніким не оспорюються, однак через наявність помилки в державному акті, останні позбавлені можливості оформити через органи нотаріату право на спадкове майно, а тому суд вважає, що право позивачів на спадкове майно підлягає судовому захисту.

Отже, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 набула права на вказану вище земельну ділянку, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1268, 1296 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 81, 206, 263-265, 273, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №028955 , оформленого на ім`я ОСОБА_4 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1607.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки :03:027:0005 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель