ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 520/1742/18

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2060/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2018 року у складі судді Калініченко Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиви на позов

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_2 та Одеської міської ради (далі- ОМР), треті особи без самостійних вимог на боці відповідачів: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гур`янова Л.Г. (далі-приватний нотаріус), про визнання договору поділу житлового будинку та рішення ОМР недійсними.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач ОСОБА_2 11 грудня 1999 року набула у спільну часткову власність 1/2 частину жилого будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 на підставі біржового договору купівлі-продажу, який має бути визнаний нікчемним на підставі ч.1ст.47 ЦК УРСР, як такий, що не був нотаріально посвідчений.

В подальшому, 12 травня 2017 року, ОСОБА_2 уклала похідний від цього нікчемного договору договір про поділ вказаного житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом, внаслідок якого будинку по АДРЕСА_1 був присвоєний № АДРЕСА_2 .

Зазначав, що рішенням ОМР №2142-VII від 14 червня 2017 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Після розроблення документації ОСОБА_2 було відмовлено у видачі довідки з державної статичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель з підстав встановлення управлінням Держгеокадастру в Одеській області реєстрації даної земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_3 за ним (позивачем).

Посилаючись на зазначені обставини та на те, що ОСОБА_2 подано адміністративний позов до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дії та скасування державної реєстрації земельної ділянки за ним ( ОСОБА_1 ), позивач просив суд визнати недійсними:

-договір поділу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 12 травня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_3 , та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Л.Г.;

-рішення ОМР №2142-VII від 14 червня 2017 року в частині надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 (а.с.17-18).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та у квітні 2018 року звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/2 частинижилого будинку по АДРЕСА_1 , укладений 11 грудня 1999 року між нею та ОСОБА_5 , зареєстрований Одеською спеціалізованою біржою нерухомості (а.с.68-71).

Представник ОМР позовні вимог не визнала, посилаючись, крім іншого, на те, що ОСОБА_1 не є власником земельної ділянки на яку претендує, а тому жодні права, пов`язані з такою ділянкою не можуть бути порушеними (а.с.81-86).

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2018 року зустрічна позовна заява ОСОБА_2 залишена без розгляду на підставі заяви її представника (а.с.123).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2018 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що:

-відсутні підстави для визнання нікчемним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11 грудня 1999 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_2 , укладеного та зареєстрованого на Одеській Спеціалізованій біржі нерухомості;

-Лисенко ОСОБА_7 . ОСОБА_8 . не є стороною договору поділу житлового будинку, укладеному між його співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;

-земельна ділянка ОСОБА_1 , розташована по АДРЕСА_3 , не межує із земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , користувачем якої є ОСОБА_2 ;

-оскаржуване рішення ОМР №2142-VII від 14 червня 2017 року прийняте відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд помилково не визнав нікчемним біржовий договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, а також не взяв до уваги, що спірна земельна ділянка площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована за ним 25 липня 2013 року в Державному земельному кадастрі за №0:41:008:0016 (а.с.130-133).

Правом відзиву інші учасники цивільного процесу не скористалися.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_1 та представників відповідачів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вище наведені мотиви, з яких виходив суду першої інстанції відмовляючи ОСОБА_1 у позові в повному обсязі, з якими апеляційний суд погоджується, за виключенням мотивів про відмову у задоволенні його позовних вимог в частині визнання недійсним договору поділу житлового будинку, а тому рішення суду підлягає зміні.

Встановлено, що 11 грудня 1999 року на Одеській Спеціалізованій біржі нерухомості між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №99.12-1120, а саме 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена частина будинку складається з 1(однієї) кімнати жилою площею 22,8 кв.м. (а.с.72-73).

Відповідно до умов вищевказаного договору продаж частини житлового будинку було вчинено за грошові кошти в сумі 9 300 грн., які отримані продавцем до підписання даного договору, що підтверджується п. 6 договору.

27 грудня 1999 року ОСОБА_2 зареєструвала договір купівлі-продажу нерухомого майна №99.12-1120 в ОМБТІ та РОН, про що свідчить реєстраційний надпис на договорі, згідно з яким 1/2 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_2 , і записаний у реєстрову книгу №102 доп. під реєстровим номером 16294 (а.с.73 зв.).

Зі змісту договору купівлі-продажу нерухомого майна №99.12-1120 від 11 грудня 1999 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст.15 Закону України "Про товарну біржу", зареєстрований в Одеському МБТІ та РОН, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає та, відповідно до ст. 227 ЦК України, яка була чинною на час укладення договору, підлягав реєстрації в БТІ за місцем знаходження нерухомості.

Відповідно до норм законодавства, чинних на момент укладення договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 11 грудня 1999 року, недотримання нотаріальної форми договору купівлі-продажу житлового будинку, не призводить до його нікчемності, про що докладно наведено у рішенні суду першої інстанції.

12 травня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Л.Г. посвідчено договір поділу житлового будинку АДРЕСА_1 між його співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.3-4).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на самостійний об`єкт нерухомого майна житловий будинок загальною площею 212,2 кв.м., житловою площею 76 кв.м. по АДРЕСА_2 на підставі договору поділу житлового будинку на два самостійні об`єкти, виданого 12 травня 2017 року (а.с.25).

17 травня 2017 року ОСОБА_2 та ТОВ «Спектр Нова» уклали договір №24-3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 (а.с.23-24).

Рішенням Одеської міської ради №2142-У1 від 14 червня 2017 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_2 (а.с.28).

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та визнано протиправним і скасовано рішення Одеської міської ради №629-У1 від 27 квітня 2016 року, та зобов`язано Одеську міську раду у встановленому законом порядку затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер 0:41:008:0016 площею 0,1 га по АДРЕСА_3 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_2 та скасовано постанову Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року в частині зобов`язання Одеської міської ради у встановленому законом порядку затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер 0:41:008:0016 площею 0,1 га по АДРЕСА_3 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Зобов`язано Одеську міську раду у встановленому законом порядку повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення та передачі її у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер 0:41:008:0016 площею 0,1 га по АДРЕСА_3 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) а.с.218-222.

Зазначеним рішенням встановлено, що наявне в проекті землеустрою графічне зображення схеми земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 , жодних позначень меж із земельною ділянками інших землекористувачів, в тому числі і ОСОБА_2 не має. Зазначене встановлено висновком комплексного земельно-технічного експертного висновку №ЕД-2502-1-1042.18 від 12 липня 2018 року .

Після вказаного судового рішення ОМР прийняла рішення №4232_У11 від 30 січня 2019 року яким відмовила у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :41:008:0016) та передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1 га по АДРЕСА_3 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) а.с.223.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 про наявність за ним реєстрації земельної ділянки не є підставою для скасування судового рішення.

Дійсно реєстрація земельної ділянки на ім`я ОСОБА_1 здійснена на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3 , дозвіл на розроблення якого надано рішенням Одеської міської ради №1784-У від 05 жовтня 2007 року.

Безоплатна передача земельних ділянок Одеською міською радою у власність громадян можлива лише щодо вільних земельних ділянок, що не знаходяться у власності та користування інших осіб.

Проте, під час розроблення ОСОБА_1 проекту землеустрою та визначення конфігурації земельної ділянки в натурі було захоплено частину земельної ділянки, на якій розташований належний ОСОБА_2 житловий будинок.

Право власності на земельну ділянку, розташовану під об`єктом нерухомого майна виникло у ОСОБА_2 задовго до надання Одеською міською радою ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, а також державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Крім того, земельна ділянка ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 не межує із земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , користувачем якої є ОСОБА_2 .

Рішення Одеської міської ради №2142-У1 від 14 червня 2017 року, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_2 , прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений нормами чинного законодавства України, тобто у відповідності з вимогами ч.1 ст. 118 ЗК України.

На даний час у ОСОБА_1 відсутні будь-які правові передумови щодо отримання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 , тоді як саме порушенням речових прав на цю земельну ділянку позивач обґрунтував свої позовні вимоги. За наведених обставин у ОСОБА_1 у дійсності відсутнє порушене право або інтерес, захист якого може бути здійснений шляхом задоволення даного позову.

Тому мотиви суду про відмову визнати:

-нікчемним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11 грудня 1999 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_2 , укладеним та зареєстрованим на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості;

-недійсним рішення ОМР №2142-VII від 14 червня 2017 року в частині надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 ,

є правильними.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору поділу житлового будинку є правильним, проте мотиви відмови у цій частині мають бути такими.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (ст.13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти учасникам процесу в реалізації таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так, позивач просив визнати недійсним договір поділу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 12 травня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_3 , та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Л.Г.

При цьому, ОСОБА_1 позов до ОСОБА_4 , яка була стороною цього договору, не заявив та не залучив її в якості співвідповідача у даній справі.

Суд апеляційної інстанції позбавлений процесуального права при розгляді справи залучати до участі у справі на цій стадії в якості співвідповідача ОСОБА_4 , тобто іншу сторону оскаржуваного договору.

Враховуючи наведене, а також те, що чинним законодавством не передбачено прийняття судами рішень про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі в якості відповідачів, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним наведеного вище договору поділу житлового будинку слід відмовити саме з цієї підстави.

Відмова в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 з підстав не залучення до участі у справі ОСОБА_4 , не позбавляє його права в майбутньому, правильно визначивши коло відповідачів, звернутися до суду з позовом про визнання договору про поділ житлового будинку недійсним.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2018 року змінити в його мотивувальній частині та залишити без змін в його резолютивній частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді: