ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1192/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 331030000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

заявника ОСОБА_1 та її представника - адвоката Шлапака М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/16870/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Шлапака Миколи Яковича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2019 року, ухваленого суддею Герчаківською О.Я., повний текст якого складений 30 жовтня 2019 року, у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про оголошення фізичної особи померлою, -

В С Т А Н О В И В:

у липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, заінтересована особа Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Стегниківці, Тернопільського району, Тернопільської області померлим.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначила, що 01 червня 1974 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 .. У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_2 , який проживав разом з батьками в с. Курники Тернопільського району Тернопільської області. У 2000 році син заявника зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 та почав проживати у с. Катеринівка Кременецького району Тернопільської області. Розірвавши шлюб, ОСОБА_2 знявся з реєстрації у с. Катеринівка Кременецького району Тернопільської області та повернувся проживати до батьків в с. Курники Тернопільського району Тернопільської області. Взимку 2005 року ОСОБА_2 повідомив батькам, що бажає проживати окремо і виїхав у невідомому напрямку, після чого батькам про його долю нічого не відомо. Лише взимку 2013 року від працівників міліції батькам стало відомо, що їхній син підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим його розшукують, однак про результати розшуку заявнику невідомо. 06 липня 2017 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кізлик Я.В. оголошений безвісно відсутнім.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_5 сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про оголошення фізичної особи померлою відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Шлапак Микола Якович просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким оголосити фізичну особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Стегниківці, Тернопільського району, Тернопільської області померлим, посилаючись на те, що воно є незаконним.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Шлапак М.Я. зазначив, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви мотивує це тим, що на час розгляду справи слідчим управлінням головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за підозрою ОСОБА_2 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та досудове розслідування зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваного, проте, дана відмова є безпідставною, а сама підозра протиречивою, сумнівною. Вказує, що дана кримінальна історія мала б інтересувати суд лише в одному аспекті: чи дійсно ОСОБА_2 було оголошено підозру, як цього вимагає ст.278 КПК України реально, а не віртуально, і головне, якщо слідчі органи дійсно в очі бачили підозрюваного і вручили йому підозру, то яка дата цієї події. Більше того, особа визнається винною лише після вироку суду. Суд цього факту не встановив, вважаючи, що основним є те, що слідчий зупинив кримінальне провадження через переховування підозрюваного. Суду надані докази про відсутність ОСОБА_2 в місті постійного проживання із 2005 року та покази свідків.

Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області своїм правом на відзив передбаченим ст.360 ЦПК України не скористалася.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Шлапак М.Я. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №447 та надіслала клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника, при ухваленні рішення у даній справі покладається на думку суду.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Шлапак М.Я., ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не наведено доказів, які вірогідно свідчать про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, суд взяв до уваги інформацію про наявність зупиненого досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, у зв`язку з переховуванням останнього.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи, правильно застосовано норми матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У відповідності до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

Розглядаючи справу вказаної категорії, судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , що підтверджуються Свідоцтвом про народження (повторне), Серія НОМЕР_1 , відповідний актовий запис №17 (а.с. 5).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2017 року заяву задоволено.

Визнано безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стегниківці, Тернопільського району, Тернопільської області (останнє місце проживання: с. Курники, Тернопільського району, Тернопільської області) (а.с. 6).

Згідно з Акту обстеження житлового будинку в АДРЕСА_1 від 10 червня 2019 року, члени комісії: депутат Байковецької сільської ради Саланський В.Б., сусіди: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в якому встановлено, що під час обстеження встановлено факт відсутності в даному будинку ОСОБА_2 (а.с. 7).

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 20 червня 2019 року місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - не значиться (а.с. 8).

Відповідно до відповіді слідчого управління ГУНП у Вінницькій області №10448/24 від 25 вересня 2019 року, в якому вказано, що ними проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000377 від 04 вересня 2013 року за підозрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2015 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України. 10 серпня 2017 року слідчим відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я СУ ГУНП у Вінницькій області майором поліції Паридухою ОСОБА_9 В., досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000377 зупинено згідно з п.1 ч.1 ст.280 КПК України у зв`язку з переховуванням підозрюваного (а.с. 47).

Достатніх та допустимих доказів для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявницею не надано.

Крім цього, ОСОБА_2 підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000377 зупинено згідно з п.1 ч.1 ст.280 КПК України у зв`язку з переховуванням підозрюваного тому, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_5 сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про оголошення фізичної особи померлою, оскільки, даний факт може свідчити про відсутність особи умисно, з метою переховування її від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шлапака Миколи Яковича слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2019 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шлапака Миколи Яковича залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді