ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Харків

Справа № 644/10973/14-ц

Провадження № 22-ц/818/4273/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря: Прологаєвої А.Д.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

Відповідачі: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Готельний комплекс «Славія»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 23 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Готельний комплекс «Славія» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 4 липня 2019 року, постановлену суддею Черняком В.Г.,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Готельний комплекс «Славія» (далі - АТ «ГК «Славія») про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2016 року позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , АТ «Готельний комплекс «Славія» солідарно на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором, укладеним 10.08.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Кіпру» станом на 21.03.2015 року в сумі 1 359 585,11 грн. та судовий збір з кожного по 609 грн.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21.07.2016 року та постановою Верховного Суду від 16.05.2018 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2016 року залишено без змін.

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2016 року у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , АТ «Готельний комплекс «Славія» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами мотивована тим, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2016 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Харківської області та постановою Верховного Суду від 16.05.2018 року,позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , АТ «Готельний комплекс «Славія» солідарно на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором, укладеним 10.08.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Кіпру» станом на 21.03.2015 року в сумі 1 359 585,11 грн та судовий збір з кожного по 609 грн. Істотними обставинами для перегляду рішення суду, на думку заявника, є інформація Національного Банку України про наявність в ЄІС «Реєстр позичальників» даних стосовно простроченої заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Кіпру», згідно з якими станом на 06.09.2016 року заборгованість складає 24 710,80 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 4 липня 2019 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником ОСОБА_1 не надано жодного доказу існування істотних для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути йому відомі. Квитанції щодо платежів, на які посилається ОСОБА_1 як на підставу звернення до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, були предметом розгляду при вирішенні цивільної справи. Обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом в судовому рішенні, що переглядається, а по суті є переоцінкою доказів, які були оцінені судом в процесі розгляду справи.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 15-1173/2011 від 10.08.2011 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки всім обставинам справи та наданим доказам. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що докази у справі у формі довідок Українського бюро кредитних історій № 466 від 20.03.19 року та Інформації НБУ про наявність ЄІС «реєстр позичальників» даних стосовно заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Неос банк» на суму 24 710, 80 грн, які отримані відповідачем після набрання рішенням чинності та оскарженням його в касаційному порядку, доводять неправомірність розрахунку його заборгованості як Клієнта ПАТ «Неос банк», так і перед ТОВ «Кредитні ініціативи». Судом безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, про витребування доказів, про подання доказів в оригіналі, про призначення судово-економічної експертизи.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 3статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 1статті 16 ЦК України, частиною 1статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2016 року позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , АТ «Готельний комплекс «Славія» солідарно на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором, укладеним 10.08.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Кіпру» станом на 21.03.2015 року в сумі 1 359 585,11 грн. та судовий збір з кожного по 609 грн.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21.07.2016 року та постановою Верховного Суду від 16.05.2018 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2016 року залишено без змін.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не булі і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Наведений устатті 423 ЦПК України перелік підстав для перегляду судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є вичерпним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у абзаці 1, 2 пункту 3 та пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами кваліфікації нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини 2статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до пункту 7 вказаної вище постанови такі обставини - це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і бути встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночними, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту, ефективністю і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні положень статті 423 ЦПК України, оскільки не можуть вплинути на постановлене судом рішення та не спростовують досліджених судом доказів і висновків суду, якими мотивоване рішення, а тому ці обставини не є такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, та від їх наявності чи відсутності не залежав результат розгляду справи.

Заявник висловлює незгоду із розміром заборгованості, що була предметом розгляду справи і оцінювалась судом трьох інстанцій у процесі розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

Оскільки суд першої інстанції постановив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367,368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388,389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 4 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 23 серпня 2019 року