Справа № 279/1062/19
Провадження 2/279/897/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

за участю секретаря Петрук О.І.

розглянувши у порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в м. Коростень справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіальної громади виконкому Білошицької сільської ради про визнання права власності за правом спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Вказала, що спадкоємцями за законом є також її діти відповідачі по справі, які не бажають приймати спадщину після смерті батька та відмовляються на її користь. Вона фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки зареєстрована та постійно проживає та користується житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, сплачує комунальні послуги та обробляє присадибну земельну ділянку. Звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу , але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в зв,язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та земельні ділянки розміром 5,06 га та розміром 3,79 га розташовані на території Щорсівської сільської ради.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Відповідачі в судове засідання не з,явились, направили до суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами .

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ходачки Коростенського району Житомирської області помер ОСОБА_4 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 а.с. 3).

З довідки № 66/02-26 від 19.02.2019 року, виданої Білошицівською сільською радою, слідує, що ОСОБА_4 ,1934 року народження проживав та був зареєстрований на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , з ним була зареєстрована дружина - ОСОБА_1 ,1937 р.н. ( а.с. 8)

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Позивач є дружиною померлого, що стверджується копією паспорта ( а.с. 11), а тому, відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємцем 1 черги за законом після смерті чоловіка.

З довідки № 36 від 12.02.2019 року, виданої Коростенським міжміським бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради, слідує, що державна реєстрація права власності КП « Коростенське МБТІ» житлового будинку АДРЕСА_1 не проводилась. ( а.с. 7)

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки позивачка проживала на момент смерті разом із покійним спадкодавцем, то вона є такою, що належним чином прийняла спадщину.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Так як право власності спадкодавця ОСОБА_1 на спадковий будинок підтверджений належними документами, цей будинок не є самовільним будівництвом, позивач підтвердила належними доказами неможливість отримання спадщини в нотаріальній конторі (відмова приватного нотаріусу Коростенського районного нотаріального округу Зіневича С.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину а.с. 9) позов ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на житловий будинок підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Позивачкою не надано суду доказів, що вона зверталась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на земельні ділянки і їй відмовлено нотаріусом.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивачкою не надано суду доказів того, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки.

А тому в цій частині позовні вимоги позивачки суд залишає без задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 264-265,268 ЦПК України, ст. ст.392,,1261,1268 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що залишився після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.