Провадження № 2/359/1602/2019
Справа № 359/2249/19
«22» липня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Степаненко А.О.,
за участі позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Заміський клуб» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди, -
15.03.2019 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з позовом до ОК «Заміський клуб» про стягнення з ОК «Заміський клуб» на свою користь грошові кошти в розмірі 371 389 гривень 02 копійок та моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень.
Позивач також зазначає, що він як споживач не має бажання продовжувати дію договору № 14-1/05/2016 від 14.05.2016 року, яка дискримінує його права як споживача у правовій державі та бажає повернути кошти сплачені за будинок який ніколи не добудується та і земельна ділянка належить особі ніяким чином не пов`язаній з власниками кооперативу. В зв`язку з такими діями відповідача йому завдана моральна шкода. Так, ним була сплачена велика сума коштів для побудови та оформлення права власності на будинок, а як результат залишився і без коштів так і без житла. Через це в позивача почались труднощі зі здоров`ям, розпочались проблеми із серцем. Також через шахрайські дії відповідача він не проживає зі своєю дружиною, тому що через відсутність житла та змоги придбати інше житло в родині почались сварки.
Крім того понесені ним судові витрати у виді правничої допомоги у розмірі 3600 гривень - підготовка та подання позовної заяви до суду та 800 гривень - складання та подання досудової вимоги також просить стягнути з відповідача на свою користь.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У судовому засіданні встановлено, що 14 червня 2016 року між обслуговуючим кооперативом «Заміський клуб» з однієї сторони та ОСОБА_1 був укладений Договір № 14-1/05/2016 про спільну участь у будівництві (а.с. 10-16).
Згідно з п. 1.1,1.2 Договору передбачено, що за цим договором Кооператив та Пайовик спільними силами зобов`язуються побудувати та звести в експлуатацію будинок з характеристиками, зазначеними в п.1.2 цього договору. Участь Пайовика в будівництві підлягає в сплаті до Кооперативу пайових внесків у розмірах та в порядку, встановленому даним Договором та додатками до нього, а Кооператив здійснює дії, щодо отримання у приватну власність земельну ділянку для будівництва, будує, вводить в експлуатацію та передає Пайовику його частку у вигляді будинку.
Відомості про будинок: № 1 , загальна площа 64,75 кв.м., за будівельною адресою : АДРЕСА_4 адреса ) , будинок знаходиться на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0015га. Номер будинку є будівельним номером та може бути змінений.
Відповідно до п. 1.3 ст.1 Договору, сторони домовилися, що розмір всіх пайових внесків залежить від вартості будівництва одного квадратного метра будинку та відповідає остаточній вартості будинку.
За змістом п. 2.1 ст.2 Договору вартість будівництва одного квадратного метру будинку становить 2869,89 гривень, що за погодженням сторін відповідно до ч.2 ст.524 та ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України є еквівалентом 113 доларів США 38 центів за курсом НБУ на день укладання цього договору.
Відповідно до п.2.2, 2.3 ст.2 Договору на момент укладення цього договору вартість будинку становить 185826 гривень 02 копійок, що за погодженням сторін відповідно до ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України є еквівалентом 7342 доларів США за курсом НБУ на день укладення цього договору. Сума, що складає Остаточну вартість приміщення та є розміром паю є незмінною.
Як визначено п.2.7 ст.2 Договору для оплати пайових внесків повної або часткової оплати пайовики вносять суму пайового внеску відповідно до графіку платежів (Додаток №1 до цього Договору) на розрахунковий рахунок кооперативу з призначенням платежу - оплата пайового внеску відповідно до Договору про сплату пайових внесків до кооперативу із обов`язковим зазначенням номеру та дати цього Договору.
Відповідно до п.2.11 ст.2 Договору, довідка про повну оплату суми пайових внесків видається кооперативом пайовикам в день остаточного розрахунку Пайовиком за будинок у розмірі Остаточної вартості будинку, що визначається відповідно до п.2.2 цього Договору.
Пунктом 2.12. ч.2 Договору визначено, що у разі виходу пайовика з членів кооперативу, розірванні договору та відмови від об`єкту будівництва, пайовику не повертається внесений ним цільовий внесок, поверненню підлягає лише пайовий внесок.
За змістом п.3.1 ст.3 Договору фактом виконання зобов`язань кооперативу перед пайовиком є отримання пайовиком документів про право власності на об`єкт нерухомості(будинок).
Відповідно до п.3.3 ч.3 Договору сторонами визначено, з моменту отримання пайовиком права власності на будинок, обов`язок кооперативу щодо предмета договору та Пайовика щодо предмету договору вважається виконаним.
Відповідно до умов п.4.4.4 ст.4 Кооператив зобов`язався організувати будівництво об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації в ІУ кварталі 2016 році, при умові дотримання Пайовиком порядку та строків сплати пайових внесків.
Крім того 03 грудня 2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору № 14-1/05/2016 (а.с. 17-18).
Відповідно до якої п. 1.2. та 4.4.4. викладено в новій редакції.
Пункт 4.4.4 викладено наступним чином. Кооператив зобов`язується організувати будівництво Об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації в IV кварталі 2017 року, при умові дотримання пайовиком порядку та строків сплати пайових внесків, у разі несвоєчасної оплати та порушення платежів будівництво будинку призупиняється та буде продовжене лише після оплати внеску та погашення штрафних санкцій, строк будівництва та введення в експлуатацію автоматично продовжується у разі проведення в заброньованому приміщенні додаткових робіт за заявою Пайовика».
Встановлено, що ОСОБА_1 повністю було сплачено пайовий внесок в розмірі 307314,02 гривень, що підтверджується довідкою про повну оплату внесків від 14 травня 2016 року (а.с. 27).
З чого вбачається, що ОСОБА_1 в повному обсязі виконані умови договору.
Натомість будь-яких доказів того, що відповідач ОК «Заміський клуб» виконав взяті на себе зобов`язання, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ч.1 ст. 627 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно із презумпцією правомірності правочину, закріпленої положенням ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, наступають правові наслідки встановлені договором або законом.
У відповідності до статей 525, 526, 530, 614, 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Так, відповідно до умов п.6.2.2Договору, у випадку порушення кооперативом строків, вказаних в п.6.2.1 даного договору, за бажанням Пайовика договір розривається та пайовику повертаються внесені ним кошти в повному розмірі, за бажанням Пайовика строк будівництва може бути продовжений, що оформлюється додатковою угодою до даного договору.
За правилами ст.1212 ЦК України, особа зобов`язана повернути грошові кошти, коли підстава, на якій вони були отримані, згодом відпала.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи вище викладене вимоги щодо стягнення грошових коштів в розмірі 371389,02 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення моральної шкодив розмірі 50 000 гривень суд приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
У відповідності до п. п. 1-4 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Частиною 4 ст. 23 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Крім того у відповідності до п. 3 постанови Пленуму Верхового Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Частиною 9 постанови Пленуму Верхового Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Натомість позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів щодо завданої йому моральної шкоди. Суд також звертає увагу, що умовами укладеного сторонами Договору про спільну участь у будівництві №14-1/05/2016, від 14.05.2016, можливість відшкодування такої шкоди передбачена не була, а отже заявлені позивачем вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
З приводу понесених судових витрат слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Встановлено, що на виконання ухвали суду ( про залишення позовної заяви без руху) від 18 березня 2019 року (а.с. 52) позивачем були надані квитанції про сплату судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру про стягнення моральної шкоди в розмірі 768,40 гривень (а.с. 57) та за подання позову майнового характеру в розмірі 3713,89 гривень (а.с. 58).
Враховуючи, що вимоги про стягнення грошових коштів задоволені в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 713,89 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того кошти на правничу допомогу в розмірі 4400,00 гривень, що підтверджується рахунком фактурою № СФ - 0001 від 03.01.2018, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером Серії КС № 572822, договором про надання адвокатських послуг № 350/1 від 03.01.2019, додатками до нього та квитанцією (а.с. 43-49) також слід стягнути з відповідача на користь позивача. В іншій частині на суму 900грн. судові витрати на правничу допомогу відшкодуванню не підлягають, оскільки надана квитанція на вказану суму (а.с.49) містить посилання на Договір №354 від 04.01.2019, який суду не надавався. Водночас, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що оплата була здійснена за правничу допомогу у даній цивільній справі.
В іншій частині вимог про відшкодування судових витрат в розмірі 768,40 гривень слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,133,137,141,223,258,259,263-265,266,273, 280-282ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 29.07.2019.
Суддя І. В. Муранова-Лесів