ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2019 року м. Кропивницький

справа № 389/270/19

провадження № 22-ц/4809/1075/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Кіселика С. А.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя В. В. Український) від 17 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 29 січня 2013 року в сумі 12460,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано таким, що 29 січня 2013 року між банком і відповідачкою укладено кредитний договір на виконання умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 2000,00 грн та зобов`язалася повернути його і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка порушила умов договору, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. У зв`язку з зазначеним станом на 07 січня 2019 року виникла заборгованість 12640,00 грн, яка складається з наступного: 1418,04 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10143,86 грн заборгованість за пенею, а також штрафи - 500,00 грн (фіксована частина) та 578,10 грн (процентна складова).

Короткий зміст рішення суду

Заочним рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Заочне рішення суду мотивоване тим, що позивач не довів наявність заборгованості відповідача.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подадо апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати рішення і ухвалити нове про стягнення з відповідача заборгованості у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Стверджується, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що відповідач був повністю проінформований про умови кредитування Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладання договору. Наданий банком розрахунок заборгованості, у якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до кредитного договору, відповідачем не спростовані. Вважаючи наданий банком розрахунок заборгованості недостовірним, суд мав здійснити свій розрахунок і постановити рішення відповідно до нього.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду не надійшов.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

29 січня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», назву якого в подальшому змінено на АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір шляхом підписання позичальником анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг.

На підставі вказаного договору банк відкрив позичальнику (споживачу банківських послуг) рахунок з встановленим на ньому кредитним лімітом у розмірі 2000,00 грн та видав платіжну картку «Універсальна», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 29 січня 2013 року станом на 07 січня 2019 року заборгованість становила 12640,00 грн і складалася з наступного:

1418,04 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом,

10143,86 грн - заборгованість за пенею,

500.00 грн - штраф (фіксована частина),

578.10 грн - штраф (процентна складова (а.с.5,6).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно приписів ст.. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

За кредитним договоромбанкабо інша фінансова установа(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У цій справі позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачки заборгованості, яка складається з процентів за користування кредитом і неустойки (штрафів і пені) та виникла в результаті невиконання нею умов кредитного договору.

Згідно норм частин 1 - 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд ухвалив у цій справі заочне рішення, що передбачає неявку відповідача в судове засідання а також неподання ним відзиву на позов. Отже, відповідач не висловив свою позицію щодо пред`явленого до нього позову.

Цивільне судочинство базується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).

У справах про відповідальність боржника за невиконання зобов`язання, зокрема грошового, позивач зобов`язаний довести наявність невиконаного зобов`язання, підстави його виникнення та розмір.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на анкету-заяву ОСОБА_2 від 29 січня 2013 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (с. 7), Тарифи обслуговування кредитних карток «Універсальна» «Укніверсальна, 30 днів пільгового періоду» (с. 8), Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Як вбачається зі змісту анкети-заяви ОСОБА_2 від 29 січня 2013 року, вона являє собою форму анкети, яку заповнює клієнт банку у відповідних графах, що відповідають змісту бажаного для нього банківського продукту.

У цій анкеті-заяві відповідачка вказала особисті данні. В ній також стандартно зазначено, що вона ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку.

При цьому анкета-заява не містить відповідних відміток про її бажання отримати один або кілька чи всі запропоновані банком продукти: картка «Універсальна», пенсійна картка, картка Golg, зарплатна картка, ідентифікація з паспортом чи послуга накопичення «Копілка». Не вказано бажаний кредитний ліміт а також відсутня відмітка про отримання нею Пам`ятки клієнта, в тому числі, яка мала б містити Тарифи і основні умови обслуговування та кредитування.

В анкеті-заяві вказано, що вона разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами складають договір про надання банківських послуг між ОСОБА_2 і банком. Також зазначено, що вона ознайомилася з договором до його укладення, згодна з його умовами і згодна отримати його екземпляр шляхом роздрукування з сайту htp:privatbank.ua.

Анкета-заява містить підпис ОСОБА_2 та підпис працівника банку і відбиток його печатки.

Надані банком Тарифи обслуговування кредитних карток «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку не містять відомостей про їх підписання ОСОБА_2 .

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03 липня 2019 року по справі ЄУН 342/180/17, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Крім того Велика Палата у своєму рішенні зазначила, що урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, у анкеті-заяві, яку підписала ОСОБА_2 , не зазначено конкретний банківський продукт, а якщо мався на увазі кредит, то не вказано розмір його ліміту, не вказана процентна ставка, умови повернення (строк і порядок) та відповідальність за порушення цих умов.

Матеріали справи також не містять Пам`ятку клієнта, яку мав вручити клієнту банк, згідно умов анкети-заяви, та яка містила б основні істотні умови кредитування.

Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку не містять конкретних відомостей про вартість банківських послуг і у відповідних пунктах посилаються на діючі Тарифи. Які в свою чергу є змінними.

Надані позивачем Тарифи обслуговування кредитних карток містять умови щодо розміру процентної ставки, обов`язкового щомісячного платежу, пеню та штрафи, але відомості про те, що саме ці Тарифи мала на увазі відповідачка при укладенні договору відсутні.

За електронною адресою, вказаною у анкеті-заяві (htp:privatbank.uа) архів Тарифів банку відсутній.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у вже згадуваній постанові від 03 липня 2019 року по справі ЄУН 342/180/17, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У цій справі відповідачка ОСОБА_2 не висловила заперечень проти позову, але й не визнала обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, як не визнала і самі вимоги, що не звільняє позивача від обов`язку доказування, а з урахуванням недопустимості застосування при доказуванні припущення (ч. 6 ст. 81 ЦПК України) зобов`язує його надати суду належні, допустимі, достатні і достовірні докази існування обставин, на які він посилається в позовній заяві

За обставин, коли позивач не довів факт наявності зобов`язання відповідачки сплачувати проценти за користування коштами в межах встановленого кредитного ліміту, періоду кредитування, то відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення процентів за договором та неустойки невиконання чи неналежне виконання умов договору.

Вимог про стягнення тіла кредиту, процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Загальний висновок суду про недоведеність пред`явленого позивачем позову є правильним.

Аргументи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновку суду першої інстанції, обґрунтовано викладеного у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки. Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Про судові витрати

Враховуючи, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу позивача, судові витрати за її подання покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 ЦПК України.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді С. А. Кіселик

С.І. Мурашко