КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 754/4349/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9602/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Василишин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2019 року,

встановив:

у березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики та просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2019 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 10 лютого 2019 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 727 757 грн. 00 коп. строком до 10 березня 2019 року. Умови вказаного договору було виконано відповідачем частково та 12 лютого 2019 року повернуто позивачу 75 000 грн., однак станом на день звернення з позовом до суду грошові зобов`язання у добровільному порядку в повному обсязі не виконані.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що ним заявлено позовні вимоги майнового характеру, які відповідачем, з огляду на невиконання ним умов договору позики, не визнаються, а тому невжиття обраних заходів забезпечення позову може призвести до відчуження ОСОБА_2 належного йому на праві власності майна, що утруднить виконання рішення суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2019 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що наявність заборгованості не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, а посилання на те, що відповідач може відчужити належне йому майно, є припущеннями. Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки він зроблений із порушенням норм процесуального права.

В ст. 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

В п. 4 постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 дано роз`яснення про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

Виділені матеріали справи свідчать про те, що при зверненні до суду з позовом позивач посилався на те, що 10 лютого 2019 року він передав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі 727 757 грн., на підтвердження чого надав копію розписки. Доказів про те, що договір позики, за яким позивач просить стягнути заборгованість, є недійсним або не укладався, відповідачем до суду не надано, що дає підстави вважати, що між сторонами виник спір.

Висновок суду про недоведеність можливого утруднення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову є помилковим, оскільки в даному випадку забезпечення позову, який має майновий характер, у вигляді накладення арешту є необхідним та обґрунтованим, невжиття вказаного виду забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у випадку задоволення позову, зокрема, у разі продажу належного відповідачу майна третім особам. Відсутність доказів наміру відповідача реалізувати належне йому майно не свідчить про відсутність у нього такої реальної можливості.

Поряд з цим, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При зверненні до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, позивач просив суд накласти арешт на належні відповідачу автомобілі марки «Mersedes-Benz E 220», 2017 року випуску, марки «Toyota RAV 4», 2014 року випуску, марки «Porshe Panamera», 2014 року випуску, а також нежилі приміщення площею 224,8 кв.м. Разом з тим, заява та апеляційна скарга позивача не містить обґрунтувань у зв`язку з чим він вважає, що накладення арешту на вказане майно є співмірним заявленим вимогам.

За таких обставин, враховуючи ціну позову, колегія суддів вважає за необхідне заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково та накласти арешт на належні відповідачу автомобілі марки «Mersedes-Benz E 220», 2017 року випуску та марки «Toyota RAV 4», 2014 року випуску.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції - скасуванню із постановленням нового судового рішення за наслідками розгляду заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz E 220», 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Накласти арешт на автомобіль марки «Toyota RAV 4», 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Стягувач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Боржник: ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Постанова про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 20 серпня 2019 року.

Головуючий

Судді