Провадження № 2-з/760/238/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши заяву Приватного підприємства «Термінал-2000» про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову і просить накласти арешт на частку ОСОБА_1 в Статутному капіталі ТОВ «Київський комерційний центр».

Крім того, просить заборонити ОСОБА_1 розпоряджатися у будь-який спосіб (в тому числі, шляхом продажу, дарування, міни, тощо) часткою (або її частиною) в Статутному капіталі ТОВ «Київський комерційний центр».

Заяву обґрунтовує тим, що має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за договором позики грошових коштів, яка надавалася йому з метою створення та діяльності ТОВ «Київський комерційний центр».

Вважає зазначені підстави достатніми для задоволення заяви.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 150 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

В той же час, відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Звертаючись до суду з заявою, заявник зазначає, що відповідач наголошував на своєму бажанні розпорядитися своєю часткою в товаристві з метою погашення позики за укладеним між ними договором.

Крім того, відповідач має намір здійснити таке відчуження для унеможливлення подальшого виконання рішення суду.

З долученого до заяви договору позики вбачається, що він укладений між сторонами 03 січня 2006 року на 100 000, 00 гр.

Згідно з п.п.4.1, 4.2 договору строк договору позики сторонами обумовлений у 13 років та може бути продовжений.

Відповідно до Витягу з ЄДРПОУ заявник зареєстрований 03 лютого 1999 року, розмір внеску до статного капіталу становить 100, 00 гр.

Приведене в заяві та викладене вище свідчить про те, що підстави вважати, що існує реальна загроза порушення прав заявника та неможливість чи утруднення виконання рішення суду, а також у тому, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, відсутні.

Суд вважає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи неможливість виконання ймовірного рішення суду без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення заяви, а тому підстави для її задоволення відсутні.

Крім того, звертаючись до суду, заявник одночасно зазначає про бажання відповідача як погасити борг, так бажання ухилитися від цього.

Враховуючи викладене вище, суд не знаходить підстав для задоволення заяви та забезпечення позову в приведений заявником спосіб.

Керуючись ст.ст.149-153 Цивільного процесуального кодексу України,суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «Термінал-2000» про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.А.Шереметьєва