Провадження № 2/243/4044/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права часткової спільної власності та визнання права власності на житловий будинок і земельну ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

05 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про припинення права часткової спільної власності та визнання права власності на житловий будинок і земельну ділянку.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, суд приходить до висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Так, за правилами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивачка подає до суду позов про припинення права часткової спільної власності та визнання права власності на житловий будинок і земельну ділянку, який є майновим, отже зазначення ціни позову у позовній заяві є обов`язковою вимогою, передбаченою п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

В порушення зазначених вимог закону, позовна заява ОСОБА_1 не містить зазначення ціни позову.

Крім того, предметом спору є нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 , відомості про вартість якого в матеріалах справи також відсутні.

Суд також наголошує на тому, що відповідно до п.4 ч.2 ст.. 187 ЦПК України, передбачено, що в ухвалі про відкриття провадження суддя повинен зазначити за якими правилами позовного провадження буде розглядатися справа(спрощеного чи загального).

Відповідно до ст. 274 ЦПК України, у спрощеному провадженні розглядаються малозначні справи, до яких відносять справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму.

Отже ціна позову є вирішальним чинником у визначенні за якими правилами позовного провадження буде розглядатися справа(спрощеного чи загального).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір».

За змістом частини 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду), за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яку подано фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2019 року становить 1 921,00 грн.

До позовної заяви позивачкою додано квитанцію про сплату судового збору на суму 768,40 грн., однак, у зв`язку із тим, що в порушення перелічених вимог закону, нею не вказано ціни позову, та не зазначено доказів дійсної вартості нерухомого майна, що є предметом спору, з врахуванням принципу диспозитивності передбаченого ст. 13 ЦПК України, суд позбавлений можливості зазначити в своїй ухвалі передбачений ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» розмір судового збору який підлягає сплаті, а також попередньо визначити розмір судового збору відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України.

Частинами 1,2 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що його слід залишити без руху, із наданням позивачеві строку для усунення зазначених недоліків.

При цьому суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Згідно із частиною 3 вказаної статті, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права часткової спільної власності та визнання права власності на житловий будинок і земельну ділянку залишити без руху та надати позивачці строк в 10 (десять) днів з дня вручення їй копії цієї ухвали для надання суду:

- нового тексту позовної заяви із зазначенням ціни позову та якими доказами вона підтверджується.

До позовної заяви мають бути додані її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 13 грудня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О.В. Ільяшевич