ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року

м. Черкаси

справа № 705/434/19 провадження № 22-ц/821/31/19 категорія: 302070000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

секретаря: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Черкаська міська рада

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, у складі: головуючого судді Морозова В.В., дата складання повного тексту рішення 10 червня 2019 року.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Черкаської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.02.2012 йому на праві власності належить літній будинок з прибудовою по АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.04.2014 йому на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , на якій розташований літній будинок.

Відповідачу належить дитяча оздоровча база «Орлятко», яка розташована по АДРЕСА_1 та відповідно до опису об`єкта відповідача право власності зареєстровано, зокрема, на огорожу 1-6.

Вказаною огорожею відповідач огородив територію дитячої оздоровчої бази «Орлятко» в тому числі і належну йому земельну ділянку, в зв`язку з чим він не має доступу до неї.

Зазначав, що на його звернення до Черкаської міської ради з проханням демонтувати частину огорожі для встановлення ним воріт до його земельної ділянки - отримав відмову.

Так як огорожа відповідача перешкоджає йому користуватись належною на праві власності земельною ділянкою, він вимушений звернутись до суду з указаним позовом та просив суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні ним земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом демонтування паркану, що огороджує належну ОСОБА_1 земельну ділянку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки на момент набуття права власності на майно позивач був достеменно обізнаний щодо наявності перешкод у доступі до його земельної ділянки, земельна ділянка та будинок позивача були єдиним комплексом - базою відпочинку «Орлятко», доступ до якої здійснюється через ворота в огорожі та доступ до яких має позивач, а тому заявлені вимоги є не конкретизованими, необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав до Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу, в якій просив рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 червня 2019 року скасувати та задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції зазначаючи, що право власності у відповідача на огорожу, якою огороджена його земельна ділянка виникло раніше, ніж у нього і що він повинен звертатись з приводу встановлення земельного сервітуту, прийшов до помилкового висновку, адже земельна ділянка під огорожею не належить відповідачу ні на праві власності, ні на праві користування.

Вважає, що встановлення земельного сервітуту було б можливе, якби він бажав користуватись земельною ділянкою відповідача. Але він користується земельною ділянкою без правових підстав. Крім того, він не ставить питання про прохід чи користування земельною ділянкою, якою користується відповідач, а лише бажає, що відповідач прибрав огорожу, яка огороджує його земельну ділянку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах від 26 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 03 липня 2019 року справу призначено до розгляду на 18 липня 2019 року.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» апеляційний суд Черкаської області ліквідовано, утворено Черкаський апеляційний суд.

Відповідно до ч. 5 ст 31 ЦПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

26 липня 2019 року розпочав свою роботу Черкаський апеляційний суд, у зв`язку з чим йому була передана для розгляду вказана цивільна справа.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями через систему документообігу суду визначено для розгляду суддю (суддю-доповідача) Черкаського апеляційного суду Бородійчука В.Г., колегії суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

Ухвалою судді Черкаського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року матеріали цивільної справи 707/434/19 разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 прийнято до свого провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах від 07 серпня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи про її розгляд, але без виклику сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_2 від 14.02.2012 та копії витягу про державну реєстрацію прав Серії НОМЕР_3 792343 від 01.03.2012, ОСОБА_1 належить літній будиночок з прибудовою, Б-І, б, загальна площа 43,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_4 від 23.04.2014 та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2014 № 20810994, ОСОБА_1 належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 для дачного будівництва (а.с. 6-7).

Згідно з копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_5 від 08.06.2005, територіальній громаді м. Черкаси в особі Черкаської міської ради належить дитяча оздоровча база «Орлятко», яка розташована по вул. Дахнівська, 36, с. Свидівок Черкаського району Черкаської області та відповідно до опису об`єкта право власності зареєстровано, зокрема, на огорожу 1-6 (а.с. 10 зворотній бік).

Актом постійної комісії з узгодження земельних питань, питань з екології та охорони навколишнього природнього середовища Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області по розгляду заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 01.07.2016 встановлено, що на земельних ділянках, які належать вищевказаним особам встановлено межові знаки, які не викликають ніяких претензій. На теперішній час Черкаська міська рада встановила паркан, який перешкоджає використанню земельних ділянок за призначенням та приведенням їх у належний стан (а.с. 10).

Листом-відповіддю виконавчого комітету Черкаської міської ради №4500-2 від 05.07.2017 ОСОБА_1 відмовлено у зверненні щодо питання встановлення воріт для під`їзду до земельної ділянки, обґрунтовуючи її регулювання положеннями сервітутних відносин (а.с. 11).

Відповідно до листа Виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради №02-14/28 від 19.02.2019, земельна ділянка площею 8,4 га знаходиться в межах населеного пункту с . Свидівок АДРЕСА_1 . На вищевказаній земельній ділянці розташований майновий комплекс, який належить Черкаській міській раді. Земельна ділянка використовується Черкаською міською радою без будь-яких правових підстав. Договір оренди не укладався у зв`язку із судовими тяжбами між Свидівоцькою сільською радою Черкаського району Черкаської області та Черкаською міською радою (а.с. 12).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право фізичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За положеннями ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно норми ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Стаття 375 ЦК України надає право власникові земельної ділянки зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Згідно зі ст. 156 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,1 га. Вказана земельна ділянка знаходиться на території дитячої оздоровчої бази «Орлятко», власником якої є Черкаська міська рада.

Спірна огорожа 1-6 знаходиться та поза межами земельної ділянки ОСОБА_1 . При цьому, згідно даних виконавчого комітету Свидівоцької сілької ради Черкаського району, Черкаська міська рада і користується земельною ділянкою під дитячою оздоровчою базою «Орлятко».

Матеріалами справи встановлено, що відповідач набув право власності на вказане нерухоме майно 08 червня 2005 року, ОСОБА_1 став власником літнього будинку з прибудовою 14 лютого 2012 року, а земельної ділянки 23 квітня 2014 року. Під час оформлення права власності на земельну ділянку позивачу було відомо про обмеження у доступі до його земельної ділянки, як і відомо про той факт, що огорожа поставлена на законних підставах та у відповідному порядку зареєстрована БТІ, а тому відповідач на законних підставах має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Тому, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки.

Статтею 99 ЗК України визначено види права земельного сервітуту. Перелік, наведений у цій статті, не є вичерпним.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ЗК України вимагати встановлення земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок.

Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ст. 100 ЗК України).

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки (ч. 2 ст. 100 ЗК України).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відновити порушене право позивача можливо шляхом встановлення земельного сервітуту між ним та власником (землекористувачем) земельної ділянки на якій розташована спірна огорожа 1-6, тому позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, вони були предметом судового розгляду та додаткового правового аналізу не потребують.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 серпня 2019 року.

Головуючий

Судді