Справа № 199/4394/18
(2/199/1185/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 В ОСОБА_2 , та представника відповідача Доманського В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна до ОСОБА_3 , третя особа Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Дніпропетровський національний університет залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна звернуся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтуванні заявлених позовних вимог зазначив, що у період здійснення відповідачем підприємницької діяльності між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 01 лютого 2013 року №12/02-5126-ОД, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування державне окреме нерухоме майно: нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 331,8 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі одноповерхового будинку, що перебуває на балансі Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна.

Строк дії Договору неодноразово продовжувався відповідно до пунктів 5.20 та 10.1 Договору.

Договір був припинений відповідно до пункту 5.5 Договору, а приміщення було повернуто орендарем балансоутримувачу за актом приймання-передачі 31 січня 2017 року.

Позивач згідно з вимогами Договору виконав у повному обсязі всі зобов`язання перед відповідачем, що підтверджується актами приймання-передачі від 01.02.2013 року та від 31.01.2017 року, які підписані сторонами відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.3.1 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786 (зі змінами), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - жовтень 2012 року - 78640,48 грн.. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.6. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні:

50 % до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділеннями казначейства у розмірі 3930,24 грн.;

50 % балансоутримувачу - у розмірі 3930,24 грн. щомісячно не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Окрім того, відповідно до п.5.11. Договору на орендаря також покладено обов`язок щодо здійснення витрат, пов`язаних з утриманням орендованого майна та наданням комунальних послуг.

Відповідно до вимог 5.11 Договору університет уклав з відповідачем:

1. Договір електропостачання №147/1 від 01.02.2013 року, який діє на період дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5126-ОД від 01.02.2013 року;

2. Договір №147/2 від 01.02.2013 року на комунальні послуги по забезпеченню теплопостачання, водопостачання та газопостачання, який діє на період дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5126-ОД від 01.02.2013 року;

3. Договір №147/3 від 01.02.2013 року на сплату експлуатаційних витрат на утримання приміщень до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5125-ОД від 01.02.2013 року.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогою щодо погашення заборгованості, однак ніяких відповідей так і не отримав, тому звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна: заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 68 702,38 грн.; пеню за несвоєчасну оплату орендної плати у розмірі 8 759,10 грн.; три відсотки річних у розмірі 3 441,00 грн.; інфляційні втрати у розмірі 12 641,24 грн., а разом 93 543,72 грн., а також судові витрати у розмірі 1762 грн..

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду відзив на позов у якому зазначив, що 01.02.2013 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5126-ОД.

Відповідно до п. 10.1 Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.02.2013 року №12/02-5126-ОД, договір було укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 01.02.2013 року по 31.01.2014 року включно.

Між сторонами укладеного договору щорічно укладались додаткові угоди про продовження дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.02.2013 року №12/02-5126-ОД.

Наприкінці 2015 року та в 2016 році відповідач мав на меті продовжити строк дії Договору та зі свого боку вчиняв усі необхідні дії для укладення додаткової угоди в частині продовження строку дії договору, однак позивач та третя особа по справі зволікали у оформленні додаткової угоди до Договору, на неодноразові звернення відповідача стосовно укладення додаткової угоди в частині продовження строку дії Договору, відповіді не отримано.

У травні 2016 року позивач листом від 19.05.2016 року за вих. №50/795-21/3 повідомив відповідача про намір припинити Договір.

У липні 2016 року позивач листами від 14.07.2018 року вих. №31/1385-21/3 та від 18.07.2016 року №05/1415-21/3 повідомив відповідача про припинення постачання електроенергії та води до об`єкту оренди, та припинив надання даних послуг відповідачу, що унеможливило належним чином, відповідно до умов укладеного Договору, використовувати об`єкт оренди.

Оскільки позивач та третя особа безпідставно відмовляли у продовженні строку дії Договору оренди та порушували зобов`язання за Договором, в т.ч. і в частині забезпечення об`єкта оренди електроенергією та водою, у липні 2016 року ОСОБА_3 змушений був звернутися до суду з позовом, у якому просив зобов`язати укласти з ним договір про продовження строку дії Договору.

Листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 20.10.2016 року вих. №18-02-05836, під час розгляду справи в господарському суді за позовом ОСОБА_3 , було повідомлено про припинення Договору шляхом його розірвання в односторонньому порядку.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.16 року по справі №904/5142/16 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Регіонального відділення Фонду державного майна України (м. Дніпро) про зобов`язання укласти договір та продовження строку дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/-02-5126-ОД від 01.02.2013 року, відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року по справі №904/5142/16 апеляційну скаргу ОСОБА_3 було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, в той же час в рішенні суду апеляційної інстанції встановлено ту обставину, що правових підстав у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області для відмови у підписанні додаткової угоди до Договору - не було.

З урахуванням вищевикладеного вбачається, що за період з 01.02.2016 року по 14.11.2016 року ОСОБА_3 , шляхом звернення до позивача та третьої особи, також до судових інстанцій, намагався відновити право на користування об`єктом оренди за Договором.

Відповідач вважає, що період з 17.06.2016 року по 15.11.2016 року є тим періодом, за який позивач не має право вимагати стягнення заборгованості, оскільки через протиправні дії позивача з приводу відключення від водопостачання, об`єкт нерухомості (оренди) неможливо було використовувати по призначенню, у зв`язку з чим відповідач не працював і не використовував приміщення. Згідно з п.1.2 Договору оренди майно передано ОСОБА_3 в оренду із метою розміщення автомийки та кафе, використання не за призначенням забороняється.

Посилаючись на вказані обставини відповідач вважає, що сума заборгованості має складати:

- сума заборгованості по орендній платі має складати - 28 437, 48 грн., і розраховуються виходячи з наступного: з 15.11.2016 року по 30.11.2016 року 5037,77 грн. (11617,59/30 кл.дн*16 дн. оренди в листопаді)- 8,23 грн. (сума переплати відповідача станом на 06.2016 р.); з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року 11615,44 грн. (сума згідно з розрахунком позивача); 01.01.2017 року по 31.01.2017 року 11784,27 грн. (сума згідно з розрахунком позивача).

- 3% річних має складати - 401,84 грн., і розраховується виходячи з наступного: з 15.11.2016 року по 30.11.2016 року 6,60 грн. (5037,77 грн. (сума заборгованості)*3% / 366 кален.днів, у 2016 р. * 16 днів оренди в листопаді); з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року 42,30 грн. (5037.77 грн.+11615,44 грн. )*3% / 366 кален. днів у 6 р.*31 днів оренди в грудні); з 01.01.2017 року 31.05.2017 року - 352,94 грн. (5037.77 грн.+ 11615,44 грн.+ 11784,27)*3%/365 кален. днів у 2017р.*151 днів оренди до 05.2017 включно.

Інфляційні втрати складають 3 980,76 грн. і розраховуються виходячи з наступного:

28 437,48 грн. (сума заборгованості з оренди)*1,14 (середній індекс інфляції в період прострочки 32 418,24 грн. з них 5 232,50 грн. (інфляційне збільшення суми боргу);

Пеня має складати 566,43 грн. і розраховується з наступного:

з 15.11.16 р. по 30.11.16 р. - 30,83 грн. (5037,77 грн.*14 (облікова ставка в НБУ %)/366*16 днів в листопаді); 01.12.2016 року по 31.12.2016 року - 197,47 грн. ((5037,77 грн. + 11615,44 грн.)* 14 (облікова ставка в %)/366*31 днів оренди в грудні); 01.01.2017 року по 31.01.2017 року - 338,13 грн. ((5037,77 грн. + 11615,44 грн.+ 11784,27 грн.)*14 (облікова ставка в НБУ %)/365*31 днів оренди в грудні).

Таким чином, відповідач не заперечував проти часткового задоволення позову на суму 33 386,51 грн., що складає: заборгованість по орендній платі - 28 437, 48 грн.; три відсотки річних - 401,84 грн.; інфляційні втрати - 3 980,76 грн.; пеня за несвоєчасну оплату орендної плати - 566,43 грн..

Третя особа Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, надала пояснення на позовну заяву у яких зазначила, що пунктом 2.1. Договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі.

Згідно з п. 3.1. Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 4 жовтня 1995 року 42786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку жовтень 2012 року 7860,48 грн.

Згідно з п.3.6. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України таким чином:

-50% - до державного бюджету у розмірі 3930,24 грн.;

-50% - Балансоутримувачу у розмірі 3930,24 грн. щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за яких здійснюється платіж.

Згідно з п.10.1. договору, цей Договір укладено строком на 1 рік, що діє з 01.02.2013 року по 31.01.2014 року включно.

Додатковою угодою від 27.02.2015 року до Договору оренди від 01.02.2013 року №12/02-5126-ОД було пролонговано дію договору від 01.02.2013 року №12/02-5126-ОД з 01.02.2015 року по 31.01.2016 року.

28.10.2016 року Договір оренди від 01.02.2013 року №12/02-5126-ОД було припинено за згодою сторін, про що Регіональним відділенням видано наказ від 30.12.2016 року №12/02-415-ПО.

Майно за договором оренди від 01.02.2013 року №12/02-5126-ОД було повернуто за актом приймання - передачі від 31.01.2017 року.

Таким чином, станом на 15.08.2018 року, відповідно до розрахунку заборгованості за договором оренди від 01.02.2013 року №12/02-5126-ОД, заборгованість з орендної плати до Державного бюджету за договором оренди від 01.02.2013 року №12/02-5126-ОД становить основного боргу 18 906,11 грн., орендної плати в позадоговірний період 23 132,33 грн., та неустойки згідно зі ст.785 ЦКУ- 46 264,66 грн..

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 Ю ОСОБА_2 В. позов підтримала, просила його задовольнити та зазначила, що період заборгованості складає з липня 2016 року по січень 2017 року, тому просила стягнути із ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна: заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 68 702,38 грн.; пеню за несвоєчасну оплату орендної плати у розмірі 8 759,10 грн.; три відсотки річних у розмірі 3 441,00 грн.; інфляційні витрати у розмірі 12 641,24 грн., а разом 93 543,72 грн., а також судові витрати у розмірі 1762 грн..

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений Договір оренди нерухомого майна від 01.02.2013 року. Орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування державне окреме нерухоме майно: нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 331,8 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі одноповерхового будинку, що перебуває на балансі Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна. Майно передане в оренду для розташування автомийки та кафе, яке є невід`ємною частиною для здійснення відповідачем господарської діяльності. Використання орендованого майна не за призначенням забороняється.

Так, строк дії Договору неодноразово продовжувався відповідно до пунктів 5.20 та 10.1 Договору. Договір був припинений відповідно до пункту 5.5 Договору, а приміщення було повернуто орендарем балансоутримувачу за актом приймання-передачі від 31 січня 2017 року.

У травні 2016 року позивач листом від 19.05.2016 року за вих. №50/795-21/3 повідомив відповідача про намір припинити Договір.

У липні 2016 року позивач листами від 14.07.2018 року вих. №31/1385-21/3 та від 18.07.2016 року №05/1415-21/3 повідомив відповідача про припинення постачання електроенергії та води до об`єкту оренди, і припинив надання даних послуг відповідачу, що унеможливило належним чином, відповідно до умов укладеного Договору, використовувати об`єкт оренди за призначенням.

У цей період відповідач не здійснював свою господарську діяльність через припинення позивачем надання постачання електроенергії та води до об`єкту оренди, тому будь-яких доходів не отримував.

Листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 20.10.2016 року вих. №18-02-05836, під час розгляду справи в господарському суді, було повідомлено про припинення Договору шляхом його розірвання в односторонньому порядку.

Оскільки позивач та третя особа безпідставно відмовляли у продовженні строку дії Договору оренди та порушували зобов`язання за Договором, в т.ч. і в частині забезпечення об`єкта оренди електроенергією та водою, у липні 2016 року ОСОБА_3 змушений був звернутися до суду з позовом, у якому просив зобов`язати укласти з ним договір про продовження строку дії Договору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.16 року по справі №904/5142/16 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Регіонального відділення Фонду державного майна України (м. Дніпро) про зобов`язання укласти договір про продовження строку дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/-02-5126-ОД від 01.02.2013 року, відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року по справі №904/5142/16 апеляційну скаргу відповідача було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, в той же час в рішенні суду апеляційної інстанції встановлено ту обставину, що правових підстав у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області у відмові у підписанні додаткової угоди до Договору - не було.

З урахуванням вищевикладеного вбачається, що за період з 01.02.2016 року по 14.11.2016 року відповідач, шляхом звернення до позивача та третьої особи, також до судових інстанцій, намагався відновити право на користування об`єктом оренди за Договором.

Відповідач вважає, що період з 17.06.2016 року по 15.11.2016 року є тим періодом, за який позивач не має право вимагати стягнення заборгованості, оскільки через протиправні дії позивача з приводу відключення від водопостачання, об`єкт нерухомості (оренди) неможливо було використовувати по призначенню, у зв`язку з чим відповідач не працював і не використовував приміщення. Згідно з п.1.2 Договору оренди майно передано ОСОБА_3 в оренду з метою розміщення автомийки та кафе, використання не за призначенням забороняється.

Посилаючись на вказані обставини відповідач вважає, що сума заборгованості має складати:

- сума заборгованості по орендній платі має складати - 28 437, 48 грн.;

- 3% річних має складати - 401,84 грн.;

- Інфляційні втрати складають 3 980,76 грн.;

- Пеня має складати 566,43 грн..

Таким чином, представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти часткового задоволення позову на загальну суму 33 386,51 грн..

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01 лютого 2013 року №12/02-5126-ОД, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно: нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 331,8 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі одноповерхового будинку, що перебуває на балансі Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна (а.с.10-16).

Відповідно до п. 10.1 Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності 01.02.2013 року №12/02-5126-ОД, договір було укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 01.02.2013 року по 31.01.2014 року включно.

Між сторонами укладеного Договору щорічно укладались додаткові угоди про продовження строку дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.02.2013 року №12/02-5126-ОД.

У травні 2016 року позивач листом від 19.05.2016 року вих. №50/795-21/3 повідомив відповідача про намір припинити Договір (а.с.71).

У липні 2016 року позивач листами від 14.07.2016 року вих. №31/1385-21/3 та від 18.07.2016 року №05/1415-21/3 повідомив відповідача про припинення постачання електроенергії та води до об`єкту оренди, і, відповідно, припинив надання даних послуг відповідачу, що унеможливило належним чином, відповідно до умов укладеного Договору, використовувати об`єкт оренди (а.с.72-73).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.16 року по справі 904/5142/16 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Регіонального відділення Фонду державного майна України (м. Дніпро) про зобов`язання укласти договір про продовження строку дії договору оренди нерухомого майна, що лежить до державної власності №12/-02-5126-ОД від 01.02.2013 р., відмовлено (а.с.75-80).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року по справі №904/5142/16 апеляційну скаргу відповідача було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (а.с.81-85).

23.02.2017 року Дніпропетровський національний університет залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна направив ФОП ОСОБА_3 лист-вимогу на суму 77791,75 грн., надав копію розрахунку нарахування сплати та заборгованості за оренду згідно з Договором оренди №12/02-5126-ОД від 01.02.2016 року. Згідно з вказаним розрахунком станом на липень 2016 року переплата відповідача становила 3820,53 грн.. З серпня 2016 року по серпень 2017 року відповідач перестав сплачувати орендну плату за Договором (а.с.170-171).

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Частина 3 ст.615 ЦК України передбачає, що внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Таким чином, суд звертає увагу, що договір оренди укладався для здійснення підприємницької діяльності відповідача, а саме роботи автомийки.

Із липня 2016 року позивач повідомив відповідача про припинення постачання електроенергії та води до об`єкту оренди, і, відповідно, припинив надання даних послуг відповідачу, що унеможливило належним чином, відповідно до умов укладеного Договору, використовувати об`єкт оренди.

Станом на липень 2016 року заборгованість за договором оренди у відповідача була відсутня, що свідчить про його належне виконання умов договору з приводу сплати оренди. Враховуючи, що позивач та третя особа надала відповідачу можливість використовувати об`єкт оренди лише з 15.11.2016 року до 31.01.2017 року, шляхом відновлення електропостачання та води, тобто після розгляду справи у господарському суді, тому відсутня вина відповідача у тому, що об`єкт оренди в цей період не використовувався за призначенням та ОСОБА_3 не здійснював господарську діяльність із метою отримання прибутку.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості за договором оренди у період з 17.06.2016 року по 15.11.2016 року, у той час, коли відповідач з вини позивача не здійснював свою підприємницьку діяльність у зв`язку з відсутністю постачання води та електроенергії.

Таким чином, суд вважає стягнути із ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна, , кошти в розмірі 33 386 гривень 51 копійку, що складає: суму заборгованості по орендній платі - 28 437 гривень 48 копійок, три відсотки річних - 401 гривню 84 копійки, інфляційні витрати 3 980 гривень 76 копійок, пеня 566 гривень 43 копійки.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762, 00 гривень.

Керуючись 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, ЦПК України, ст.ст. 526, 613, 615 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна до ОСОБА_3 , третя особа Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна, , кошти в розмірі 33 386 гривень 51 копійку, що складає: суму заборгованості по орендній платі - 28 437 гривень 48 копійок, три відсотки річних - 401 гривню 84 копійки, інфляційні витрати 3 980 гривень 76 копійок, пеня 566 гривень 43 копійки, а також 1762,00 гривні витрат по сплаті судового збору, а всього 35 148 (тридцять п`ять тисяч сто сорок вісім) 51 копійку.

В іншій частині позову, - відмовити.

Позивач: Дніпропетровський національний університет залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна, , ІПН 33, п/р НОМЕР_2 в ДКСУ м.Києва, МФО 820172, місцезнаходження: м.Дніпро, вул.Лазаряна, 2.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, , місцезнаходження: м.Дніпро, вул.Центральна.6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: