Провадження № 2-з/638/461/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова

в складі головуючого судді Штих Т.В.

при секретарі Вакула І.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус ХМНО Ємець Іван Олександрович, про визнання договору дарування недійсним, в порядку розгляду заяви про забезпечення позову,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Ємець І.О., реєстр № 5697, недійсним.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що їй достовірно відомо, що до вищезазначеної квартири, яка є у власності відповідача приходять невідомі особи з приводу продажу цієї квартири. Зі слів відповідача їй відомо, що вона хоче продати вказану квартиру найближчим часом. Та на теперішній час квартиру виставили на продаж на сайті інтернету. Тому вважає, що невжиття заходів щодо негайного накладення арешту на вказану квартиру, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перевіривши матеріали наданої заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч.3 ст. 150 ЦПК України вимагає щоб види забезпечення позову були співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте, крім обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, інших доказів чи обґрунтування доводів про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення, заявником суду не надано.

Враховуючи викладене, не зважаючи на вимоги ч.2 ст.149 ЦПК України, відповідно до якої забезпечення позову допускається до пред`явлення позову, суд вважає дану заяву передчасною, також суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним та доцільним, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст.149,150 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дзержинського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. Штих.