Провадження № 2-п/537/25/2019
Справа № 537/429/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2019 м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Сьоря С.І., за участю: секретаря Посмітної О.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Чорнухи Ю. Ю.В., відповідача - ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Стрижак С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, відповідно до якої просить скасувати заочне рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 10 червня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Заяву обґрунтовує тим, що заочним рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 10 червня 2019 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнуто з неї заборгованість за договором позики у сумі 40000 Доларів США та судові витрати.

Вважає, що постановлене судом заочне рішення підлягає скасуванню адже, її неявка в судове засідання викликана поважними обставинами, які полягають в наступному.

Вона дійсно у попередньому була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Але, 04 жовтня 2018 року, у зв`язку із сімейними обставинами вона знялась із реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою та була вимушена проживати у селі Садки Кременчуцького району де і проживає на даний час.

У наступному, у жовтні 2019 року їй зателефонував приватний виконавець та повідомив, що відносно неї відкрито виконавче провадження з виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука, за змістом кого з неї стягнуто заборгованість у сумі 40000 Доларів США.

Врахувавши викладене вона відразу звернулась за правовою допомогою, і 03 жовтня 2019 року її представник ознайомився зі справою в якій як виявилось вона є відповідачем.

Звертає увагу суду також і на те, що жодного разу будь яких повісток чи повідомлень від Крюківського районного суду вона не отримувала і не могла отримувати, адже як зазначено вище вже тривалий час проживає за іншою адресою, аніж та на яку надсилалась судова кореспонденція.

Більше того, вказане у повному обсязі узгоджується із наявним у матеріалах справи на

арк. 16 - повідомленням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 11.02.2019 року, за змістом якого повідомляється, що ОСОБА_2 знята з реєстрації місця проживання з адреси АДРЕСА_2 та вибула за адресою Полтавська АДРЕСА_3 , с. Садки.

Крім іншого, правовим висновком, наведеним у Постанові Великої палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по справі № 752/11896/17 зазначено наступне.

«Згідно з частиною першою статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання

відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд

справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними,

суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не

заперечує проти такого вирішення справи.»

Просить суд звернути увагу на те, що всупереч вказаним приписам ЦПК України, матеріали справи не містять жодних ухвал суду про розгляд справи у заочному порядку так само як і не містять жодних заяв чи клопотань позивача стосовно відсутності заперечень щодо заочного вирішення спору, а тому на її думку заочне рішення є таким що підлягає

скасуванню.

Також, зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява

подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Наступним заявляє, що нею не отримувалось рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 10 червня 2019 року, а із його текстом вона вже отримала змогу ознайомитись саме 03 жовтня 2019 року після ознайомлення її представника із матеріалами справи № 537/429/19.

Із врахуванням наведеного, слід вважати що повний текст заочного рішення їй вручено саме 03 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Закінчення 20-ти денного терміну припадає на 23 жовтня 2019 року на неділю, а тому

відповідно, слід вважати заяву як таку, що подана у встановлені законом строки.

Ураховуючи викладене, вважає, що причини її неявки у судові засідання викликані поважними причинами, у зв`язку із чим вважає є всі підстави для поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та усі підстави для його скасування для перегляду в загальному порядку.

Крім того вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до неї про стягнення заборгованості не могли бути задоволені виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші

речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві

таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та

такої ж якості. Договір позики с укладеним з моменту передання грошей або інших речей,

визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення

договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший

документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або

визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на

набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочиии можуть бути

односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який

видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх

справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові

висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має

містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє

право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 у справі N 6-19б7цс15»

У вищевказаному правовому висновку ВСУ зазначив, що досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу,

незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити

відповідні правові висновки, а тому, розписка як документ, що підтверджує боргове

зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх

повернення та дати отримання коштів.

За змістом наявної у матеріалах справи розписки, вона може стверджувати, що дійсно її

склала, але гроші у борг саме у позивача ОСОБА_1 не брала, адже фактично вказані кошти їй було передано ОСОБА_3 , батьком позивача. При передачі коштів їй особисто батько позивача ОСОБА_3 повідомив, що розписку слід писати на сина, адже йому із незрозумілих їй мотивів не вигідно бути особисто позичальником, адже, знову ж таки, за словами батька позивача, йому це може ускладнити вести його бізнес і шкідливо для питань оподаткування.

Більше того, через короткий проміжок часу, у зв`язку із написанням нею розписки в отриманні 40 000 дол. США, ОСОБА_3 став наполягати на нотаріальному засвідченні правочину позики, а тому вони із ОСОБА_3 прибули до нотаріуса де склали вже нотаріально засвідчений договір позики та на його забезпечення договір іпотеки.

Уклавши такі договори із ОСОБА_3 вони домовились, що розписку по коштам,

які вона попередньо від нього отримала та які оформлені розпискою на сина він знищить і вона буде виконувати нотаріально засвідчене зобов`язання, адже фактично вона лише раз отримувала кошти у борг від батька позича ОСОБА_3 .

Отже, якщо об`єктивно оцінити вищенаведені обставини, вважає можна дійти до висновку, що із неї фактично намагаються стягнути два рази кошти, які вона взяла у борг.

Повторно звертає увагу суду на те, що спірні кошти вона ніколи не отримувала у позивача ОСОБА_1 .

З огляду на викладені обставини, вважає, що підстав для задоволення позову та стягнення із неї заборгованості не існувало, а тому заочне рішення має бути переглянуте судом.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала з підстав зазначених в ній.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив заяву ОСОБА_2 залишити без задоволення у зв`язку з її необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення сторін по справі та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до заочного рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 10 червня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 40 000 доларів США та 9605 грн. сплаченого судового збору.

Відповідно до ст.. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення суду підлягає скасуванню у випадку встановлення судом наявності у сукупності двох обставин, а саме: встановлення факту того, що відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалене заочне рішення, та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, при цьому докази, на які він посилається, повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом, 31 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука із вказаним позовом.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

01 лютого 2019 року Крюківським районним судом м.Кременчука направлено запит до Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

21 лютого 2019 року до суду із Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради надійшла відповідь про те, що ОСОБА_2 знята з реєстрації місця проживання з адреси: АДРЕСА_2 з 24 жовтня 2018 року. Вибула у с.Садки Кременчуцького району Полтавської області.

21 лютого 2019 року Крюківським районним судом м.Кременчука направлено запит до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

11 березня 2019 року до суду із Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району надійшла відповідь про те, що ОСОБА_2 на території сільської ради не зареєстрована.

Відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 11 березня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10 квітня 2019 року, при цьому в ухвалі зазначено веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається.

Відповідно до ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України , судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

11 березня 2019 року Крюківським районним судом м.Кременчука відповідачу ОСОБА_2 за адресою, яка зазначена у позові та яка збігається із останнім відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслано копію позовної заяви ОСОБА_1 з копіями доданих до неї документів.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, а відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого листа (а.с.27) ОСОБА_2 отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви ОСОБА_1 з копіями доданих до неї документів 15 березня 2019 року.

10 квітня 2019 року відповідач ОСОБА_2 до підготовчого судового засідання не з`явилась, будь які заяви, клопотання від ОСОБА_2 до суду не надходили як і не надходив відзив.

10 квітня 2019 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14 травня 2019 року.

10 квітня 2019 року Крюківським районним судом м.Кременчука відповідачу ОСОБА_2 за адресою, яка зазначена у позові та яка збігається із останнім відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення було направлено судову повістку про її виклик до судового засідання на 14 травня 2019 року.

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого листа (а.с.37) ОСОБА_2 22 квітня 2019 року отримала вказану судову повістку про її виклик до суду.

13 травня 2019 року до Крюківського районного суду м.Кременчука надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якої остання просить відкласти розгляд даної справи, який призначено на 14 травня 2019 року на іншу дату, при цьому зазначає, що примірник позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження у справі вона не отримувала. Також, слід зазначити, у вказаній заяві відповідачем ОСОБА_2 вказано адресу її проживання, яка збігається із адресою, яка вказана позивачем у позовній заяві та збігається із останнім відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача

14 травня2019 року в судовому засіданні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи було задоволено та розгляд справи було відкладено до 10 червня 2019 року.

14 травня2019 року Крюківським районним судом м.Кременчука відповідачу ОСОБА_2 за адресою, яка зазначена у позові, яка збігається із останнім відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання та збігається із адресою, яка зазначена самою відповідачкою у заяві від 13 травня 2019 року, рекомендованим листом з повідомленням про вручення було направлено судову повістку про її виклик до судового засідання на 10 червня 2019 року.

Також, виклик відповідача до судового засідання на 10 червня 2019 року було здійснено судом, відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України та ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб порталі судової влади України, яке було розміщено 14 травня 2019 року, тобто більше ніж за десять днів до дати засідання.

Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року).

10 червня 2019 року відповідач до судового засідання не з`явилась, будь які клопотання, заяви чи відзив від відповідача, у період часу з 14 травня 2019 року по 10 червня 2019 року, до суду не надходили.

10 червня 2019 року в судовому засіданні суд, у зв`язку з наявністю обставин, що передбачені п.1 4 ч.1 ст.281 ЦПК України, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та за наслідками розгляду справи ухвалив рішення.

З наведеного вбачається, що відповідач належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, при цьому відповідачем суду не надано належних доказів, які б свідчили, що остання не з`явилась в судове засідання та (або) не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву з поважних причин.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач не з`явилась в судове засідання та не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву без поважних причин.

За викладених обставин та враховуючи те, що підставою для скасування заочного рішення є встановлення судом наявності у сукупності обставин, які вказані у ст.288 ЦПК України, а як встановлено судом відповідач не з`явилась в судове засідання та не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву без поважних причин, то суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, а тому у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 287, 288, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду складена 24 грудня 2019 року.

Суддя: С.І. Сьоря