У Х В А Л А

Іменем України

20 серпня 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва

суддя Клочко І.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів №308 Деснянського району міста Києва, третя особа: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання незаконної відмови у прийнятті на роботу, зобов`язання прийняти на роботу, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою до Школи І-ІІІ ступенів №308 Деснянського району м. Києва, третя особа: Деснянська в м. Києві РДА, про визнання незаконної відмови у прийнятті на роботу, зобов`язання прийняти на роботу, відшкодування моральної шкоди.

09 серпня 2019р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді, в якій зазначає їй, як позивачу, не було надано вчасно відповідачем відзив на позовну заяву: оригінал відзиву з порушенням термінів його подачі позивачу був відправлений із суду разом з повісткою про дату засідання в одному конверті. Після того, пізніше надійшов ще один оригінал відзиву вже саме від ОСОБА_2 теж з порушенням термінів. У відзиві також зазначалось, що педагогічний колектив звернувся до директора у письмовій формі з проханням не переводити позивача на безстроковий договір та не укладати з нею трудовий контракт на інших умовах. До відзиву не було додано копію листа із зверненням колективу за №277 від 07.05.2018р., тобто не було додатків. Позивач була позбавлена свого права на ознайомлення зі змістом лиса за №277 від 07.05.2018р., посилаючись на який, директор ОСОБА_2 шантажувала позивача під час її перебування на посаді заступника і на який посилається у відзиві. Суд не визнавав поважність причин ненадання вчасно відповідачем відзиву на позовну заяву та доказів. У відзиві, які був отриманий судом від відповідача і долучений до справи з порушенням, надається відповідачем інформація, яка не є предметом спору.

31.05.2019р. представником відповідача Шевчуком В.С. надано клопотання за №26967 на ім`я судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В., в якому у першому пункті просять викликати до суду та допитати в якості свідків наступник осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Представник позивача ОСОБА_6 заперечив щодо клопотання про допит свідків, оскільки вони не можуть підтвердити обставини, які стосуються саме предмету спору та заперечення не взято суддею до уваги. У другому пункті клопотання зазначено про доручення до матеріалів цивільної справи копії звернення педколективу школи №308 м. Києва до Директора ОСОБА_2 на 1 аркуші. Вказане клопотання від 31.05ю2019р. та документи до нього відповідачем не були надіслані позивачу. Лише на судовому засіданні, яке відбулось 01.07.19 року я дізналась про наявність даного клопотання і листа-звернення, які суддя Клочко І.В. без попереднього мого знайомства із зазначеними документами вирішила долучити до справи. Суд знову не визнавав поважність причин ненадання відповідачем сторонам справи пакету документів. А в клопотанні та листі за №277 від 07.05.2018р., на думку позивача, містяться матеріали, які не стосуються предмету спору, але формують негативне ставлення до позивача, як до особистості, та можуть мати суб`єктивний вплив на суддю під час розгляду справи, а також під час винесення судового рішення та на засіданні 01.07.2019р. суддя Клочко І.В. прийняла рішення задовольнити клопотання та долучити клопотання та лист за №277 до матеріалів справи, а згодом головуючим суддею було роз`яснено ст. 84 ЦПК України.

Також суддею Клочко І.В. під час судового засідання 01.07.2019р., зроблено зауваження, що питання честі та гідності не є предметом спору і що про захист честі та гідності позивач може звернутись окремим позовом. Таким чином, позивач вважає, що суд від відповідача приймає та залучає докази, які принижують її честь та гідність, а позивачу не дає, забороняє заперечити, спростовувати надані відповідачем докази. Крім того, суддею Клочко І.В. не було зроблено зауваження, заперечення представнику відповідача шевчуку В .СС. в тому, що він задає питання, які не стосуються предмету спору, адже предметом спору не є питання не продовження з позивачем строкової угоди.

Безпосередньо після судового засідання 01.07.2019р., позивач звернулась до секретаря Шевчук М.В. з проханням зробити копію клопотання та листа за №277 від 07.05.2018р., про які позивач дізналась тільки під час судового засідання і які додано суддею до матеріалів справи без ознайомлення позивача з ними, але було відмовлено та секретар зазначила, що матеріали справи знаходяться у судді, вони не підшиті, тому вона не може їх надати та порадила прийти в іншій день.

04.07.2019р. після виписки з лікарні позивач ознайомилась із справою та знову звернулась до секретаря Шевчук М.В. з проханням зробити ксерокс клопотання та листа до нього, але повторно було відмовлено. Отже, оригінал відзиву відповідача на позовну заяву ОСОБА_1 працівниками суду, замість відповідача, який прикріплено до судової повістки можна було направити позивачу поштою, а зробити ксерокопію документа на прохання позивача, який з порушенням було суддею додано до справи, неможливо.

З огляду на викладене, позивач ОСОБА_1 вбачає упереджене ставлення до позивача суддею, а тому заявляє відвід судді Клочко І.В.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Частинами 1-3 статті 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо викладених позивачем в заяві обставин оцінки доказів, суд вважає за необхідне роз`яснити ч.2 ст. 89 ЦПК України, яка визначає, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Крім того, саме перебуваючи в нарадчій кімнаті для ухвалення рішення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Крім того, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), відповідно до ст. 89 ЦПК України.

З огляду на зазначені в заяві обставини та підстави відводу у поданій заяві позивача ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Клочко І.В. є необґрунтованою.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Враховуючи вимоги ч.3 ст. 40 ЦПК України, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до вирішення питання про відвід судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36,40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Школи І-ІІІ ступенів №308 Деснянського району міста Києва, третя особа: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання незаконної відмови у прийнятті на роботу, зобов`язання прийняти на роботу, відшкодування моральної шкоди до вирішення питання про відвід судді Клочко І.В.

Повний текст ухвали складено 20.08.2019 року.

Суддя