Ухвала

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 376/377/18

провадження № 61-14928ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом: заборони Акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») вчиняти будь-які дії щодо нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій (штрафів і пені) за кредитним договором SAMDNWC8 від 27 лютого 2014 року (банківські рахунки №№ НОМЕР_8 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ); заборони вчиняти будь-яке стягнення, автоматичне погашення заборгованості з відкритих особових базових банківських рахунків №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 за договорами про заощадження вклади «Мультивалютні» SAMDN1920 від 28 грудня 2010 року, SAMDN1921 від 28 грудня 2010 року, SAMDN1922 від 28 грудня 2010 року, що знаходяться в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; заборони вчиняти будь-яке стягнення, автоматичне погашення заборгованості з рахунку № НОМЕР_7 , якому відповідає платіжна картка «Для виплат» № НОМЕР_9; без участі і відома ОСОБА_1 відкривати нові рахунки на його ім`я; змінювати розмір кредитного ліміту за кредитним договором SAMDNWC8 від 27 лютого 2014 року; вчиняти будь-яке стягнення, автоматичне погашення заборгованості з інших джерел його прибутків.

Заява мотивована тим, що постановою Апеляційного суду Київської області від 19 березня 2018 року встановлено, що кредитний договір SAMDNWC8 від 27 лютого 2014 року, укладений між ним та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не є недійсним, а є неукладеним. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ухиляється від виконання судових рішень, а у випадку задоволення позову, він не зможе протягом розумних і встановлених Законом України «Про виконавче провадження» строків повернути собі ті кошти, які банк стягнув з нього незаконно, тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та позбавити його можливості досягнення ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів, як позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Вважає, що на час розгляду даної справи заходи забезпечення позову мають гарантувати збереження його майна та не дати відповідачу можливості будь-яким способом заволодіти ним, а тому просив заяву задовольнити в повному обсязі.

Сквирський районний суд Київської області ухвалою від 05 березня 2019 року заяву задовольнив. Зобов`язав АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на період судового розгляду цивільної справи № 376/377/18 заборонити вчиняти будь-які дії щодо нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій (штрафів і пені) за кредитним договором SAMDNWC8 від 27 лютого 2014 року (банківські рахунки №№ НОМЕР_8 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ); вчиняти будь-яке стягнення, автоматичне погашення заборгованості з відкритих особових базових банківських рахунків №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 за договорами про заощадження вклади «Мультивалютні» SAMDN1920 від 28 грудня 2010 року, SAMDN1921 від 28 грудня 2010 року, SAMDN1922 від 28 грудня 2010 року, що знаходяться в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вчиняти будь-яке стягнення, автоматичне погашення заборгованості з рахунку № НОМЕР_7 , якому відповідає платіжна картка «Для виплат» № НОМЕР_9; без участі і відома ОСОБА_1 відкривати нові рахунки на його ім`я; змінювати розмір кредитного ліміту за кредитним договором SAMDNWC8 від 27 лютого 2014 року; вчиняти будь-яке стягнення, автоматичне погашення заборгованості з інших джерел прибутків ОСОБА_1

Київський апеляційний суд постановою від 04 липня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнив, ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 05 березня 2019 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовив.

02 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про забезпечення позову, а саме: заборонити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на період судового розгляду цивільної справи № 376/377/18 здійснювати нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій (штрафів і пені) за кредитним договором SAMDNWC8 від 27 лютого 2014 року (банківські рахунки №№ НОМЕР_8 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), змінювати розмір кредитного ліміту за кредитним договором SAMDNWC8 від 27 лютого 2014 року, забороняти вчиняти будь-яке стягнення, автоматичне погашення заборгованості з рахунку № НОМЕР_7 , якому відповідає платіжна картка «Для виплат» № НОМЕР_9, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що подальше нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій (штрафів і пені) за вказаним кредитним договором та зміна по ньому розміру кредитного ліміту призвело, призводить і призведе до збільшення розміру шкоди, який зазначений в позовній заяві, що змусить його змінювати позовні вимоги в сторону їх збільшення. В разі можливого задоволення позовних вимог боргові зобов`язання банку зростуть, що в подальшому істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої, частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору б/н від 22 листопада 2010 року про надання банківських послуг, оскарження дій банку щодо нарахування відсотків, пені, штрафів за кредитним договором та списання коштів на погашення заборгованості по кредиту з інших особових рахунків позивача, визнання таких дій банку незаконними, відшкодування заподіяної шкоди.

При цьому ОСОБА_1 просив забезпечити позов також шляхом заборони АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вчиняти будь-які дії щодо нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій (штрафів і пені) за кредитним договором SAMDNWC8 від 27 лютого 2014 року (банківські рахунки №№ НОМЕР_8 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) та заборони змінювати розмір кредитного ліміту за кредитним договором SAMDNWC8 від 27 лютого 2014 року, який не був предметом спору у даній справі на час подання та вирішення заяви про забезпечення позову. Питання про недійсність/неукладеність вказаного договору вирішено в іншій цивільній справі № 376/2092/16-ц.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, апеляційний суд правильно виходив з того, що обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вчиняти будь-які дії щодо нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій (штрафів і пені) за кредитним договором SAMDNWC8 від 27 лютого 2014 року (банківські рахунки №№ НОМЕР_8 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) та заборони змінювати розмір кредитного ліміту за кредитним договором SAMDNWC8 від 27 лютого 2014 року не відповідає заявленим позовним вимогам станом на час подання та розгляду заяви, а тому не направлений на забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вчиняти будь-яке стягнення, автоматичне погашення заборгованості з відкритих особових базових банківських рахунків №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 за договорами про заощадження вклади «Мультивалютні» SAMDN1920 від 28 грудня 2010 року, SAMDN1921 від 28 грудня 2010 року, SAMDN1922 від 28 грудня 2010 року, що знаходяться в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вчиняти будь-яке стягнення, автоматичне погашення заборгованості з рахунку № НОМЕР_7 , якому відповідає платіжна картка «Для виплат» № НОМЕР_9; без участі і відома ОСОБА_1 відкривати нові рахунки на його ім`я; вчиняти будь-яке стягнення, автоматичне погашення заборгованості з інших джерел прибутків ОСОБА_1 , апеляційний суд правильно виходив з того, що в межах розгляду даної цивільної справи № 376/377/18 ОСОБА_1 вже звертався до суду із заявою про забезпечення позову, яка була задоволена ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 11 травня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2018 року, а тому, вжиті вказаними судовими рішенням заходи забезпечення позову є достатніми для забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у даній справі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун