Справа № 206/2147/19
Провадження № 2/206/763/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.08.2019 суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали та зміст позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення з позивача аліментів на утримання непрацездатного батька -
16.04.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2019 позовна заява була залишена без руху, як така, що не відповідали вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України. Позивачу було надано строк 2 дні з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме: зазначити реєстраційний номер облікової картки платників податків відповідача; надати суду належний доказ сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Станом на дату постановлення даної ухвали, недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі судді від 18.04.2019 не були усунуті.
Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення з позивача аліментів на утримання непрацездатного батька, з наступних підстав.
01.08.2019 ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцева О.П. було відкрито провадження по цивільній справі № 206/3981/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення з позивача аліментів на утримання непрацездатного батька.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
В той же час, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, також, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення з позивача аліментів на утримання непрацездатного батька, оскільки у провадженні цього ж суду вже є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК, ст. ст. 258-261, 353 ЦПК України, ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення з позивача аліментів на утримання непрацездатного батька.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Маштак