Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 754/4508/18

провадження № 61-6254св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державна служба України з питань праці, Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради,

третя особа - Міністерство охорони здоров`я України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Оніщука М. І., Немировської О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва (далі - КНП «Консультативно-діагностичний центр»), Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державної служби України з питань праці, Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради, третя особа - Міністерство охорони здоров`я України, про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 як мати-одиначка двох дітей, один з яких є малолітнім, будучи єдиною дочкою людини з інвалідністю другої групи, була двічі незаконно звільнена КНП «Консультативно-діагностичний центр», що підтверджується судовими рішеннями у справі № 754/9059/16-ц від 28 серпня 2017 року та № 754/14783/17 від 04 квітня 2018 року.

Вказані звільнення відбувалися у зв`язку з наявністю конфліктної ситуації між позивачем та директором КНП «Консультативно-діагностичний центр».

Зазначено, що з метою виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року позивач неодноразово зверталася до відповідача з відповідними заявами (про поновлення на роботі), проте такі заяви належним чином не були зареєстровані, а рішення суду не виконано, що суперечить законодавству України.

Свою відмову відповідач обґрунтував тим, зокрема, що відділення терапевтичної стоматології у філії № 3 у організаційній структурі підприємства не передбачене. При цьому, на прохання позивача надати документи - відомості ліцензії про нібито відсутність вказаного відділення також, відмовилися. Вказувала, що зазначені доводи не відповідають дійсності.

Так, відомостями медичної ліцензії серії АЕ від 18 вересня 2014 передбачено, що КНП «Консультативно-діагностичний центр» має у своїй структурі відділення терапевтичної стоматології філії № 3 з окремим приміщенням та майном.

Проте, відповідач на виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва незаконно поновив її на посаді у кабінет № 417, який згідно з відомостями ліцензії від 18 вересня 2014 року не існує, медична практика там не здійснювалася.

Позивач неодноразово зверталася до приймальні директора КНП «Консультативно-діагностичний центр» для отримання письмових документів: наказу директора на виконання рішення суду про скасування наказу від 07 листопада 2017 року про її звільнення, посадової інструкції із зазначенням робочого місця, а також матеріальної допомоги як матері-одиначці та копії наказу про надання щорічної відпустки тривалістю 31 календарний день з наданням матеріальної допомоги у зв`язку з відпусткою.

В отриманні цих документів їй було відмовлено. Приступити до виконання посадових обов`язків лікаря стоматолога-терапевта відділення терапевтичної стоматології філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр», починаючи з 20 лютого 2018 року за рішенням суду вона не мала можливості.

Позивач зверталася з письмовими заявами щодо її порушених прав до Деснянської районної державної адміністрації та Управління охорони здоров`я Деснянської районної державної адміністрації.

Також, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до директора КНП «Консультативно-діагностичний центр» про поновлення її на посаду саме у кабінет № 505 відділення терапевтичної стоматології, розташованого на 5 поверсі на вул. Закревського, 81/1 у м. Києві, оскільки саме в цьому кабінеті здійснює діяльність лікар в одну зміну, і тому є можливість працювати позмінно.

Проте, вказані заяви залишені без задоволення.

Вказувала, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди.

На підставі викладеного ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати дії КНП «Консультативно-діагностичний центр» щодо невиконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року про негайне поновлення її на посаді лікаря-стоматолога відділення терапевтичної стоматології філії № 3 незаконними;

- визнати неправомірними дії КРП «Консультативно-діагностичний центр» щодо невиконання постанови Апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2018 року, враховуючи, що наказ про поновлення її на посаді стоматолога-терапевта стоматологічного відділення виданий не був;

- визнати незаконними дії КНП «Консультативно-діагностичний центр» щодо невиконання постанови Апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2018 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді стоматолога-терапевта стоматологічного відділення, враховуючи, що КНП «Консультативно-діагностичний центр» ввів в оману Апеляційний суд міста Києва, стверджуючи, що відділення терапевтичної стоматології не існує;

- визнати неправомірними дії КНП «Консультативно-діагностичний центр» щодо свідомого введення в оману Апеляційного суду міста Києва апеляційною скаргою про зміну рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року, у зв`язку з відсутністю відділення терапевтичної стоматології у організаційній структурі відповідача, та необхідності поновлення її у стоматологічне відділення (хоча таке відділення відповідно до ліцензії Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2014 року серії АЕ № 571198 не має майна та приміщень);

- зобов`язати поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-терапевта відділення терапевтичної стоматології КНП «Консультативно-діагностичний центр», розташованого на вул. Закревського, 81/1 у м. Києві;

- зобов`язати КНП «Консультативно-діагностичний центр» негайно видати наказ щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді стоматолога-терапевта відповідно до норм КЗпП України, враховуючи її неодноразові заяви про поновлення у відділення терапевтичної стоматології на 5 поверсі у кабінет № 505 на вул. Закревського, 81/1 у м. Києві, відповідно до відомостей ліцензії Міністерства охорони здоров`я України на медичну практику серії АЕ № 571198 від 18 вересня 2014 року КНП «Консультативно-діагностичний центр», враховуючи, що вказане відділення має приміщення та майно;

- зобов`язати КНП «Консультативно-діагностичний центр» провести відповідні дії, а саме: негайно видати затверджений графік роботи та посадову інструкцію лікаря стоматолога-терапевта відділення терапевтичної стоматології;

- зобов`язати КНП «Консультативно-діагностичний центр» негайно забезпечити ОСОБА_1 умовами для виконання посадових обов`язків лікаря стоматолога-терапевта відділення терапевтичної стоматології (обладнанням, витратними матеріалами, медикаментами, тощо);

- стягнути з КНП «Консультативно-діагностичний центр» всі судові витрати;

- стягнути з КНП «Консультативно-діагностичний центр» моральну шкоду в розмірі 177 700 грн;

- зобов`язати Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (ДОЗ КМДА), Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Держслужбу з питань праці провести дії щодо працевлаштування позивача у КНП «Консультативно-діагностичний центр» стоматологом-терапевтом відповідно до вимог КЗпП України, а саме забезпечити присутність представників установ під час її поновлення на роботі.

- зобов`язати Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити особистим наглядом прискорені заходи щодо негайного виконання судових рішень про поновлення ОСОБА_1 на роботі, враховуючи, що КНП «Консультативно-діагностичний центр» не виконані судові рішення про поновлення її на роботі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10 січня 2019 року позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 81/1.

Зобов`язано видати наказ щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 81/1 та надати затверджений графік роботи стоматолога-терапевта, ознайомити з посадовою інструкцією, провести інструктаж, затверджений наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15, забезпечити належними умовами для роботи стоматологом-терапевтом.

Контроль за виконанням законодавства про працю України КНП «Консультативно-діагностичний центр» щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 81/1 покладено на Державну службу України з питань праці.

Стягнуто з КНП «Консультативно-діагностичний центр» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 177 700 грн.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з КНП «Консультативно-діагностичний центр» на користь держави судовий збір у розмірі 2 686,64 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зібраними у справі доказами підтверджено систематичне порушення КНП «Консультативно-діагностичний центр» прав позивача щодо поновлення її на посаді лікаря стоматолога-терапевта.

Суд першої інстанції зазначив, що фактично не відбулося виконання постанови апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2018 року щодо поновлення ОСОБА_1 , яка є одинокою матір`ю, на посаді лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр».

Державна служба України з питань праці здійснює, зокрема, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами, тому місцевий суд вважав за необхідне покласти контроль на цю службу за виконанням законодавства про працю України КНП «Консультативно-діагностичний центр» щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення на вул. Закревського, 81/1 у м. Києві.

Позивача неодноразово звільняли з роботи з порушенням встановленого законом порядку. Вказане порушення її законних прав призвело до моральних страждань, тобто їй завдано моральну шкоду.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що між сторонами відсутній трудовий спір, який підлягає вирішенню відповідно до статті 235 КЗпП України, за наслідком якого суд може ухвалити рішення про поновлення на роботі позивача. Крім того, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року вже було визнано незаконним наказ КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва від 07 листопада 2017 року та поновлено ОСОБА_1 на роботі.

Також відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, оскільки задоволення таких вимог пов`язується з вирішенням судом трудового спору.

Суд першої інстанції безпідставно поклав контроль за виконанням законодавства про працю України на КНП «Консультативно-діагностичний центр» щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення на вул. Закревського, 81/1 у м. Києві на Державну службу України з питань праці.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що між ОСОБА_1 та КНП «Консультативно-діагностичний центр» тривалий період існує конфліктна ситуація, внаслідок порушення останнім вимог закону.

Керівництво КНП «Консультативно-діагностичний центр» неодноразово безпідставно звільняло позивача з роботи, що підтверджується судовими рішеннями про поновлення ОСОБА_1 на роботі, які набрали законної сили, проте виконати ці рішення відмовляється з різних надуманих підстав.

Доводи КНП «Консультативно-діагностичний центр» про те, що воно виконало рішення суду є безпідставними, оскільки позивачу запропоновано роботу у кабінеті, якого фактично не існує в натурі.

Апеляційний суд безпідставно скасував законне і справедливе рішення суду першої інстанції.

Доводи інших учасників справи

У червні 2019 року Державна служба України з питань праці подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що питання незаконного звільнення позивача вже було предметом розгляду в суді, тому не може бути предметом розгляду у цій справі.

Позовна вимога до Державної служби України з питань праці про забезпечення присутності її представника під час працевлаштування позивача суперечить законодавству України та є необґрунтованою.

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

06 червня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

У червні 2019 року до суду касаційної інстанції

Ухвалою у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2019 року заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. визнані необґрунтованими та передано їх для вирішення іншому судді.

Провадження у справі зупинено.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 26 червня 2019 року у задоволенні заяв про відвід судді

Фаловської І. М. відмовлено.

Разом з тим, 02 липня 2019 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді-доповідача Фаловської І. М., яка передана судді-доповідачу 03 липня 2019 року.

Ухвалою у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року поновлено провадження у справі, вказану заяву визнано необґрунтованою та передано її для вирішення іншому судді. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 08 липня 2019 року у задоволенні заяви про відвід судді

Фаловської І. М. відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року поновлено провадження у справі та справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 03 жовтня 2000 року ОСОБА_1 була зарахована на посаду лікаря-стоматолога медичної амбулаторії Поліклініки № 2 смт Биківня Ватутінського району м. Києва.

Поліклініка № 2 Ватутінського району м. Києва 22 жовтня 2001 року перейменована у Поліклініку № 4 ТМО Деснянського району м. Києва.

Позивача 04 травня 2005 року переведено на посаду лікаря-стоматолога-терапевта вказаної поліклініки.

ОСОБА_1 31 жовтня 2013 року звільнено у зв`язку з переведенням у КНП «Консультативно-діагностичний центр».

Позивача 01 листопада 2013 року прийнято по переводу з Поліклініки № 3 Деснянського району м. Києва на ставку лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр».

Суди встановили, що наказом КНП «Консультативно-діагностичний центр» від 29 червня 2016 року № 155-к ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 30 червня 2016 року за підставою, передбаченою пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 28 серпня 2017 року у справі № 754/9059/16-ц, яке набрало законної сили, визнано незаконними та скасовано накази КНП «Консультативно-діагностичний центр» від 06 червня 2016 року № 126 та від 23 червня 2016 року № 150 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень у вигляді догани.

Визнано незаконним та скасовано наказ КНП «Консультативно-діагностичний центр» від 29 червня 2016 року № 155-к про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря стоматолога-терапевта відділення терапевтичної стоматології філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр» та поновлено на цій роботі (посаді).

Стягнуто з КНП «Консультативно-діагностичний центр» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 53 136,60 грн та моральну шкоду - 10 000 грн.

Однак, наказом КНП «Консультативно-діагностичний центр» від 07 листопада 2017 року № 222 ОСОБА_1 звільнено з роботи відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку з відсутністю на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року у справі № 754/14783/17 у незміненій частині визнано незаконним та скасовано наказ від 07 листопада 2017 року № 222 про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря стоматолога-терапевта філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр».

Постановою Апеляційний суд міста Києва від 07 червня 2018 рокупоновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр».

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року в частині стягнення з КНП «Консультативно-діагностичний центр» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди змінено, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди з 20 000 грн до 10 000 грн.

Деснянським районним судом міста Києва 19 червня 2018 року видано виконавчий лист № 754/14783/17, зокрема, про поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр».

Державним виконавцем 21 червня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56645395 щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа № 754/14783/17.

Під час виконавчого провадження державним виконавцем 25 червня 2018 року складено акт, відповідно до якого КНП «Консультативно-діагностичний центр» надало завірену належним чином копію наказу від 07 червня 2018 року № 123 про поновлення на роботі ОСОБА_1 . Примірник наказу про поновлення на роботі ОСОБА_1 від 07 червня 2018 року № 123 відправлено поштою на адресу останньої.

Відповідно до наказуКНП «Консультативно-діагностичний центр» від 07 червня 2018 року № 123 ОСОБА_1 поновлено на посаді лікаря стоматолога-терапевта філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр» з 07 листопада 2017 року. Визначено ОСОБА_1 робоче місце лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр», яке розташоване у стоматологічному кабінеті № 417 на вул. Матеюка, 3 у м. Києві.

У наказі КНП «Консультативно-діагностичний центр» від 07 червня 2018 року № 123 зазначено, що у разі відсутності ОСОБА_1 з 08 червня 2018 року на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин - скласти акт про відсутність працівника на роботі у встановленому чинним законодавством порядку по кожному випадку відсутності.

Наказом КНП «Консультативно-діагностичний центр» від 12 червня 2018 року № 124 ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр» у зв`язку з відсутністю на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, що підтверджується складеними актами відсутності від 07 червня 2018 року, від 08 червня 2018 року, від 11 червня 2018 року.

Суди встановили, що державним виконавцем 09 липня 2018 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, відкритого по справі № 754/14783/17 про поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр».

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року у справі № 754/9059/16-ц скасовано ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 54600593.

Апеляційний суд міста Києва відмовив у задоволенні вищевказаної скарги ОСОБА_1 з тих підставі, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі КНП «Консультативно-діагностичний центр» у якості заінтересованої особи, як учасника виконавчого провадження, припустився порушень його прав та інтересів, що призвело до ухвалення судового рішення з порушенням процесуального права.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києві від 17 жовтня 2018 року у справі № 754/14783/17, яка набрала законної сили, визнано неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Черухи О. М. по виконавчому провадженню № 56645395 при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 09 липня 2018 року та скасовано вказану постанову.

Під час розгляду справи № 754/14783/17 судом встановлено, що фактичного допущення ОСОБА_1 до роботи не відбулось.Також боржником не було виконано вимоги пункту 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників,затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, про ознайомлення ОСОБА_1 під розписку в особистій картці із записом.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 10 лютого 1997 року станом на 11 червня 2018 року останній запис, що міститься в трудовій книжці ОСОБА_1 - «12 лютого 2018 року розпочато виплату допомоги по безробіттю, згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Встановлено, що позивач є одинокою матір`ю, має неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 43 Конституції України встановлено, що держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір (частина перша статті 235 КЗпП України).

Частиною першою статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною сьомою статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Підставою позовних вимог позивач визначила, зокрема, невиконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року, яким визнано незаконним та скасовано наказ від 07 листопада 2017 року № 222 про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 3 КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва. Просила поновити на роботі саме у кабінет № 505 відділення терапевтичної стоматології, розташованого по вул. Закревського, 81/1 в м. Києві.

Суди встановили, що КНП «Консультативно-діагностичний центр» не виконало належним чином рішення суду, яке набрало законної сили про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Разом з тим, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що між сторонами у цій справі відсутній спір, який підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 235 КЗпП України, за наслідком якого суд може ухвалити рішення про поновлення на роботі з огляду на зазначене.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року вже було визнано незаконним наказ КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва від 07 листопада 2017 року та поновлено ОСОБА_1 на роботі.

Порядок виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі визначено Законом України «Про виконавче провадження», який передбачає здійснення виконавцем певних виконавчих дій.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення її на посаді лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Закревського, 81/1; зобов`язання видати наказ щодо поновлення її на посаді лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Закревського, 81/1, надати затверджений графік роботи стоматолога-терапевта, ознайомити з посадовою інструкцією, провести інструктаж, забезпечити належними умовами для роботи стоматологом - терапевтом в межах цієї цивільної справи відсутні.

Задовольняючи вказані позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував, що питання, пов`язані із виконанням рішення суду про поновлення працівника на роботі вирішуються в рамках виконавчого провадження.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд також обґрунтовано зазначив, що в цій справі відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, оскільки задоволення таких вимог пов`язується із вирішенням судом трудового спору.

Крім того, відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі визначена статтею 236 КЗпП України, яка є спеціальною нормою. Вона передбачає право поновленого на роботі працівника на виплату середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Отже, за наявності визначених законом підстав, ОСОБА_1 не позбавлена права на підставі статті 236 КЗпП України на вимогу середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Крім того, правильним є висновок апеляційного суду про те, що Державна служба України з питань праці не є учасником трудових відносин, тому суд першої інстанції безпідставно поклав контроль за виконанням законодавства про працю України на КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-стоматолога-терапевта.

Відповідно до пункту 13 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2017 року № 295 визначено, що інспекторам Державної служби України з питань праці прямо заборонено розглядати та перевіряти питання які є предметом розгляду в суді, а також перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішення суду.

Апеляційний суд правильно зазначив, що такі питання відносяться до компетенції виконавця та суду, який здійснює контроль за виконанням судових рішень.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не вирішив питання про відвід судді Шебуєвій В. А. від 06 березня 2019 року є необґрунтованими, оскільки заява ОСОБА_1 про відвід судді Шебуєвої В. А. була визнана необгрунтованою ухвалою від 07 березня 2019 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому це судове рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Щодо клопотання Державної служби України з питань праці про участь представника в судовому засіданні

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Разом з тим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання Державної служби України з питань праці про участь в судовому засіданні її представника, яке зазначено у відзиві на касаційну скаргу, оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Державної служби України з питань праці про розгляд касаційної скарги в судовому засіданні за участю представника відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська