Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 678/442/16-ц

провадження № 61-47968св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Крата В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду у складі колегії суддів: Корніюк А. П., П`єнти І. В., Талалай О. І. від 31 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_3 в порушенням норм ДБН і Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць влаштував під вікнами її житлового будинку вольєр для собаки, наслідком чого стало позбавлення сну та неможливе проживання позивача в будинку. ОСОБА_1 зазначала, що добровільно зносити чи переносити в інше місце вольєр відповідач відмовився, а на повторне її звернення до органів місцевого самоврядування їй рекомендовано звернутися до суду із позовом.

Зважаючи на викладене та уточнивши позовні вимоги в ході розгляду справи, ОСОБА_1 остаточно просила суд зобов`язати ОСОБА_3 знести або перенести вольєр для собаки на відстань не менше 12 метрів від її будинку та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 13 000 грн, яка виразилася в душевних стражданнях, завданих протиправною поведінкою відповідача.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 18 червня 2018 року про виправлення описки, прийнято відмову представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в частині позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_3 знести або перенести вольєр для собаки не менше 12 метрів від будинку позивача та закрито провадження у справі у цій частині. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача знести або перенести вольєр для собаки, суд врахував заяву представника позивача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі в цій частині.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 18 червня 2018 року про виправлення описки, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500 грн моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково задовольняючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що у зв`язку із протиправною поведінкою відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 500 грн.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року апеляційні провадження у справі за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2018 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, та на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_2 не наділений процесуальною дієздатністю на оскарження ухвалених у справі судових рішень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 січня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року і витребувано справу № 678/442/16-ц з Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 березня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що особа, яка подавала касаційну скаргу наділена процесуальною дієздатністю.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною другою статті 62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд враховує, що за правилами пункту першого частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилом частини третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином у цьому Кодексі передбачена можливість відшкодування завданої особі моральної шкоди, зокрема, грошима. Вимога про стягнення грошового відшкодування моральної шкоди носить майновий характер; сам позов за визначенням пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України є позовом про стягнення грошових коштів.

Ціна позову у справі щодо відшкодування моральної шкоди становить 13 000 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому представництво ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 на підставі довіреності не суперечить вимогам цивільного процесуального закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне провадження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та постановленого метою (VOLOVIC v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHOV v. RUSSIA № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

У частині першій статті 352 ЦПК України передбачено, що учасник справи, а також особи, як не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту першого частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно частини першої статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Тлумачення частини першої статті 47 ЦПК України свідчить, що процесуальну дієздатність має, зокрема, фізична особа, яка досягла повноліття.

За таких обставин, висновок апеляційного суду про те, що ОСОБА_2 не наділений процесуальною дієздатністю є помилковим.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Тому доводи касаційної скарги діють підстави для висновку про те, що оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі та її постановлено без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, а справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Крат
В. М. Коротун
В. П. Курило