ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7078/19 Справа № 202/6223/18 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод»

на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 травня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона працювала контролером з виробництва чорних металів в ПАТ «Інтерпайп НТЗ» з 17.09.2007 року; у подальшому вона була переведена сортувальником, муляром; на даний час вона працює кур`єром.

07.03.2018 року, працюючи згідно з графіком роботи з 08-00 год. до 16-30 год., вона пройшла через прохідну КПП-8 о 07-57 год. та прямувала по території підприємства на своє робоче місце. Було дуже слизько і коли вона рухалась позв виробничий склад колесопрокатного цеху по доріжці, яка не була нічим посипана, приблизно о 08-10 год., вона підсковзнулась і впала на праву руку. Ледве піднявшись, вона зателефонувала розпоряднику робіт ОСОБА_2 з метою повідомити її, але вона не відповіла. Про те, що трапилось, повідомила комірника ОСОБА_3 і пішла в поліклініку, де розповіла лікарю ОСОБА_4 про те, що впала на території заводу. Їй була надана медична допомога і поставлений діагноз перелом кісткового фрагмента від головки правої променевої кістки зі зміщенням. Після того, як вийшла від лікаря, вона сповістила свого чоловіка ОСОБА_5 про обставини події, у зв`язку із чим останній відвідав лікаря, який зазначив характер травми, як невиробнича.

На підставі наведеного вона звернулася зі скаргою до головного лікаря поліклініки ОСОБА_6 , яка викликала швидку допомогу і її відвезли до відділу охорони праці заводу, де її вислухав начальник і повідомив, що йому вже телефонував лікар ОСОБА_4 , який сказав, що травму вона отримала перед заводом. Начальник відділу праці запевнив її, що вони будуть розбиратися.

14.03.2018 року вона звернулась із заявою про розслідування отриманої нею травми на території заводу. Проте під час знаходження її на лікування, їй привезли акт форми Н-5 від 13.04.2018 року про проведення розслідування нещасного випадку, де було зазначено, що факт нещасного випадку на виробництві не підтверджений.

Не погодившись, вона звернулась зі скаргою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області. Після того було здійснено повторне розслідування і їй був виданий акт від 13.07.2018 року форми Н-5 такого ж самого змісту, як і перший акт.

Не погоджуючись з даним актом, стверджує, що нещасний випадок трапився з нею саме на території заводу під час, коли вона прямувала на своє робоче місце; після падіння її бачила робітниця заводу ОСОБА_7 , яка працює кур`єром ОСОБА_8 ; на прохідній її бачив охоронець, який запитав, що з нею трапилось; системою СКУД 07.03.2018 року зафіксовано її вхід на завод о 07-57 год. і вихід з заводу о 08-31 год. в цей же день.

Враховуючи вищезазначені обставини, просила суд: встановити факт нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, який трапився з нею 07.03.2018 р. о 8 год. 10 хв. на території ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод»; скасувати пункт 6 акту форми № 5 від 13.07.2018 року про проведення розслідування нещасного випадку, що стався з нею 07.03.2018 р. о 8 год. 10 хв. на ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод»; зобов`язати ПАТ ««Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» скласти та видати акт за формою Н-1 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, який стався з нею о 8 год. 10 хв. 07.03.2018 р. на території підприємства.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 травня 2019 року встановлено факт нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який трапився з ОСОБА_1 07 березня 2018 року о 08 год.10 хв. на території ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод».

Скасовано пункт 6 акту форми №5 від 13.07.2018 року про проведення розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 березня 2018 року о 08 год.10 хв. на території ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод».

Зобов`язано ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» скласти і видати ОСОБА_1 акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, який трапився 07 березня 2018 року о 08 год.10 хв.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду від 24.05.2019 року скасувати у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив позов, оскільки підприємством визнано факт отримання травми позивачем під час виконання своїх виробничих обов`язків, в той час як визнано було лише, що з позивачем стався випадок не на території підприємства. Між тим, встановлені судом обставини суперечать двом актам за формою Н-5, складеним комісією після проведення спеціального розслідування, якими визнано обставини виникнення нещасного випадку, що стався з позивачем. Проте комісія не визнала його виробничим.

Також в скарзі зазначається, що суд безпідставно вважав, що маються всі ознаки, які характеризують випадок як нещасний та пов`язаний з виробництвом, оскільки не було встановлено будь-якого впливу на працівника небезпечного фактору чи середовища, внаслідок чого і відбувся розлад її здоров`я.

ОСОБА_1 , в порядку ст. 360 ЦПК України, подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що судом правильно встановлено обставини у справі та на їх підставі визнано обґрунтованими її вимоги, тому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває в трудових відносинах з відповідачем з 17.09.2007 року.

07.03.2018 року, працюючи згідно з графіком роботи з 08-00 год. до 16-30 год., вона пройшла через прохідну КПП-8 о 07-57 год. та прямувала по території підприємства на своє робоче місце. Було дуже слизько і коли вона рухалась позв виробничий склад колесопрокатного цеху по доріжці, яка не була нічим посипана, приблизно о 08-10 год., вона підсковзнулась і впала на праву руку.

На підставі розпорядження № 74 від 14.03.2018 року на ПАТ «Інтерпайп НТЗ» була утворена комісія з розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1

13.04.2018 року було складено акт форми Н-5, за результатами якого було встановлено, що нещасний випадок з ОСОБА_1 , яка 07.03.2018 року рухалась до робочого місця по території підприємства, не підпадає під дію п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою КМУ 30.11.2011 року № 1232, оскільки свідки нещасного випадку під час руху позивача на робоче місце були відсутні; відсутні небезпечні і шкідливі фактори, які б могли б впливати на потерпілу; ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні з причиною непрацездатності - невиробничі травми, а не по нещасному випадку на виробництві (а.с.27-31).

Після звернення позивача до Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області розпорядженням від 11.06.2018 року № 141 було призначене повторне (додаткове) розслідування випадку, що трапився з ОСОБА_1 .

За результатами розслідування 13.07.2018 року комісією складено акт форми Н-5, який містить аналогічні висновки, що і акт від 13.04.2018 року; комісія дійшла висновку, що факт нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 на території заводу 07.03.2018 року, не знайшов підтвердження (а.с. 32-37).

Водночас з листа ПАТ «Інтерпайп НТЗ» на ім`я ОСОБА_1 від 03.07.2018 року встановлено, що системою СКУД 07.03.2018 року зафіксовано її вхід через прохідну відділу кадрів КПП-8 о 7-57 год. і виходу о 8-31 год. Також нею був здійснений повторний вхід на територію заводу без фіксації пропуску, після чого здійснений вихід через КПП-8 о 14-54 год. (а.с.39).

Крім того, в обох актах, складених за результатами розслідування випадку, що стався з позивачем, зазначено, що пішохідна доріжка (місце падіння ОСОБА_1 ) знаходиться у районі складу колесопрокатного цеху на території заводу. В своїх поясненнях комірник КПЦ ОСОБА_3 пояснювала, що 07.03.2018 року, приблизно о 08-20 год. їй зателефонувала ОСОБА_1 і сповістила, що впала у районі будівлі охорони праці та їде у поліклініку (а.с.91).

Розпорядник робіт ОСОБА_2 пояснювала, що після обіду 07.03.2018 року їй зателефонувала ОСОБА_3 і сказала, що до неї не додзвонилась ОСОБА_1 , яка впала і пішла в поліклініку.

Також їй в цей день дзвонила ОСОБА_1 , яка хвилювалась, що не пішла у цеховий здравпункт, а пішла в поліклініку і в неї може бути невиробнича травма; вона казала, що впала у районі підйому за колишнім мартеном (а.с.94).

З відповіді Державної служби України з надзвичайних ситуацій вбачається, що 07.03.2018 року у першій половині дня спостерігалась ожеледь, туман, невеликий дощ (40).

З копії заяви на адресу Голови правління ПАТ «Інтерпайп НТЗ» вбачається, що 14.03.2018 року ОСОБА_1 просила розібратися з цією обставиною, що лікар видав їй лікарняний, де зазначив, що в неї побутова травма (а.с.26).

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що випадок, який трапився з ОСОБА_1 , в результаті чого остання підсковзнулась і впала, отримавши перелом правої руки, мав місце 07.03.2018 року, приблизно о 08 годині, на території ПАТ «Інтерпайп НТЗ», у районі складу колесопрокатного цеху, під час прямування позивача до робочого місця.

Положенням частин 1 статей 3, 46 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасник випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організувати розслідування і вести облік нещасник випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання і аварії роботодавець складає акт про нещасний випадок за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом, питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене в судовому порядку.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначена та регулюється Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232.

Відповідно до пункту 14 Порядку, комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально - профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико санітарної частини підприємства, амбулаторну карту та історію хвороби потерпілого, документації відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити чи пов`язаний чи не пов`язани й нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження.

З урахуванням встановлених судом під час розгляду справи обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що як первинне так і повторне розслідування випадку, який стався з ОСОБА_1 07.03.2018 року, проведено комісією поверхнево. Так, комісією не враховані дані, зафіксовані 07.03.2018 року системою СКУД; не враховані пояснення комірника КПЦ ОСОБА_3 , розпорядника робіт ОСОБА_2 , які узгоджуються з поясненнями, наданими ОСОБА_1 .

Суд критично поставився до даних в медичних документах про те, що травма, отримана ОСОБА_1 , невиробнича, оскільки це суперечить обставинам, встановленим під час розгляду справи.

Позивач з приводу незгоди з цими обставинами зверталась до головного лікаря поліклініки, до керівництва ПАТ «Інтерпайп НТЗ».

За таких обставин, суд обгрунтовано вважав, що права позивача на отримання акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, що стався з нею 07.03.2018 року біля 08- 10 год. під час прямування по території заводу на робоче місце, порушено, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд безпідставно вважав встановленим факт отримання травми позивачем під час виконання своїх виробничих обов`язків не можуть бути прийняті до уваги з огляду на зазначене:

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі Порядок).

Згідно із пунктом 7 Порядку, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше.

Відповідно до пункту 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення, зокрема, з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, а також вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження. У разі, коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов`язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Пунктом 15 Порядку передбачено, що обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, серед іншого, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до його трудових (посадових) обов`язків, зокрема із запобігання виникненню аварій або рятування людей та майна підприємства, будь-які дії за дорученням роботодавця.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-яким не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці», пункту 10 Порядку, роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов`язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку. Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою.

Таким чином, комісія із спеціального розслідування має повноваження щодо з`ясування обставин та причин нещасного випадку, встановлює за результатами розслідування чи пов`язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складає відповідні акти.

У разі незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, зі змістом акта за формою Н-5 або формою НПВ чи незгоди з висновком розслідування про обставини та причини нещасного випадку рішення комісії може бути оскаржено до суду.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України в постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-29цс13.

Судом першої інстанції установлено, що позовні вимоги фактично зводилися до оспорювання рішення комісії з розслідування нещасного випадку, яке міститься в затвердженому акті за формою Н-5, складеному за наслідками повторного розслідування нещасного випадку, що трапився з потерпілою у березні 2018 року, та зобов`язання роботодавця скласти акт за формою Н-1.

В підпункті 11 пункту 15 Порядку нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, який стався під час прямування потерпілого до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженим маршрутом.

Згідно акту проведення розслідування нещасного випадку від 13 липня 2018 року, комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні з причиною непрацездатності невиробничої травми, а не по нещасному випадку на виробництві; відсутність свідків нещасного випадку не підтверджує встановлення факту настання нещасного випадку з ОСОБА_1 під час руху до робочого місця на території підприємства; відсутні небезпечні та шкідливі виробничі фактори, які могли б впливати на потерпілу.

Проте судом першої інстанції встановлено, що комісією не враховані дані, зафіксовані 07.03.2018 року системою СКУД; не враховані пояснення комірника КПЦ ОСОБА_3 , розпорядника робіт ОСОБА_2 , які узгоджуються з поясненнями, наданими ОСОБА_1 .

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги не впливають на правильність судового рішення, не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення постановлене без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 367 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають, оскільки рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова