Провадження № 22-ц/812/1790/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Миколаїв

Справа № 1423/18835/2012

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за скаргою

ОСОБА_1

на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв

за апеляційною скаргою

Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену суддею Гуденко О.А. 13 вересня 2019 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту ухвали не зазначена,

у с т а н о в и в:

15 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на

бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Центрального ВДВС) під час виконання виконавчого листа № 1423/18835/2012, виданого 25 березня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва на виконання рішення цього ж суду від 28 січня 2013 року.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 вказував, що зазначене судове рішення дотепер не виконано з вини Центрального ВДВС, оскільки ніяких виконавчих дій державним виконавцем не було вчинено. Зокрема, заявник зазначав, що державний виконавець Центрального ВДВС безпідставно 13 липня 2017 року виніс повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання, що свідчить про бездіяльність державного виконавця щодо виконання вищезазначеного рішення суду.

Посилаючись на викладені обставини просив визнати неправомірною бездіяльність Центрального ВДВС щодо його звернення із заявою від 29 червня 2017 року про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2019 року скаргу ОСОБА_1 частково задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Центрального ВДВС під час виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2013 року згідно виконавчого листа №1423/18835/2012, виданого 25 березня 2013 року - за період з 29 червня 2017 року по 15 лютого 2018 року.

В апеляційній скарзі Центральний ВДВС, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для розгляду справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що Центральний ВДВС при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_1 діяв відповідно до вимог закону та не вчинив жодної дії, яку можна було би розцінювати як неправомірну бездіяльність.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просив закрити провадження у справі та винести окрему ухвалу , яку направити до правоохоронних органів для притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Центрального ВДВС.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Центрального ВДВС Бакай Л.А., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2013 року позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Кредитний альянс» про стягнення грошового вкладу та відсотків задоволено. Стягнуто з Кредитної спілки «Кредитний альянс» на користь позивача грошовий вклад по договору №55 від 17 червня 2009 року в сумі 66000 грн. та відсотків в сумі 27745 грн. 32 коп., всього 93745 грн. 32 коп.

25 березня 2013 року на виконання вказаного рішення Центральним районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист №1423/18835/2012.

З червня 2013 року зазначений виконавчий лист неодноразово знаходився на виконанні у Центральному ВДВС.

Так, 3 червня 2013 року за заявою стягувача відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

14 червня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

5 листопада 2013 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Центрального ВДВС про відкриття виконавчого провадження. 7 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

20 червня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

19 серпня 2014 року за заявою ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

25 червня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

22 березня 2016 року за заявою ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

25 листопада 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

29 червня 2017 року ОСОБА_1 в черговий раз звернувся до Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області з заявою про відкриття виконавчого провадження.

13 липня 2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС було винесено повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з несплатою авансового внеску.

Отже, предметом розгляду даної справи є оскарження заявником бездіяльності Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області в зв`язку із повідомленням державного виконавця від 13 липня 2017 року про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання як результат розгляду заяви ОСОБА_1 від 29 червня 2017 року про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з положеннями статей 447, 451 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано повідомлення головного державного виконавця Центрального ВДВС Звіревич Д.Ю. про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 13 липня 2017 року та зобов`язано прийняти виконавчий лист № 1423/18835/2012 до виконання.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що державний виконавець неправомірно виніс повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Таким чином, судом фактично застосовані наслідки неправомірної бездіяльності державного виконавця щодо звернення ОСОБА_1 з заявою від 29 червня 2017 року про прийняття виконавчого документа до виконання.

Проте, бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС цим судовим рішенням не визнана неправомірною.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Центрального ВДВС під час виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2013 року згідно виконавчого листа № 1423/18835/2012 виданого 25 березня 2013 року за період з 29 червня 2017 року є вірним та відповідає фактичним обставинам справи, оскільки питання щодо наслідків бездіяльності державного виконавця на звернення ОСОБА_1 із заявою від 29 червня 2017 року про відкриття виконавчого провадження було предметом судового розгляду.

Проте, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії державного виконавця 15 серпня 2017 року та просив визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною лише за період до часу його звернення до суду.

Однак, розглядаючи скаргу, суд не звернув належної уваги на зазначені обставини та помилково визнав неправомірною бездіяльність державного виконавця до 15 лютого 2018 року.

За такого, рішення суду слід змінити, визнавши неправомірною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області під час виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2013 року згідно виконавчого листа № 1423/18835/2012, виданого 25 березня 2013 року за період з 29 червня 2017 року по 15 серпня 2017 року.

Доводи апелянта про те, що Центральний ВДВС при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_1 діяв відповідно до вимог закону та не вчинив жодної дії, яку можна було би розцінювати як неправомірну бездіяльність, спростовуються ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2018 року, якою скасовано повідомлення головного державного виконавця Центрального ВДВС Звіревич Д.Ю. про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 13 липня 2017 року та зобов`язано прийняти виконавчий лист № 1423/18835/2012 до виконання. Зазначене рішення набрало законної сили та сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , а тому не можуть бути підставою для його скасування.

Вимоги , викладені ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу щодо винесення окремої ухвали про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Центрального ВДВС, не підлягають задоволенню, оскільки ці дії не стосуються оскаржуваного періоду та не були предметом розгляду даної справи.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2019 року змінити, виклавши її у наступній редакції.

Визнати неправомірною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області під час виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2013 року згідно виконавчого листа № 1423/18835/2012, виданого 25 березня 2013 року за період з 29 червня 2017 року по 15 серпня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В.Коломієць

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.