Провадження № 2/520/530/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Нефедової Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третій особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, відібрання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи

ОСОБА_2 просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком та стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у травні 2018 року ОСОБА_3 , переїхала до м. Подільськ, Одеської області забравши із собою спільну дитину, яку він 26.07.2018 року забрав до свого місця проживання з дозволу відповідачки. Враховуючи матеріальний стан ОСОБА_2 наявність постійної роботи та доходу , гарні житлові умови, яки дозволяють виділити дитині окрему кімнату, перебування дитини у дошкільному закладі поруч із місцем проживання, постійна допомога з боку матері позивача бабусі, яка мешкає в цієї ж трьохкімнатної квартирі, наявність висновку органа опіки та піклування, згідно якого доцільним в інтересах дитини є її проживання саме з батьком, а також приймаючи до уваги неналежне ставлення матері до догляду за дитиною, що привело до наявності різних захворювань, які були встановлені після передачі дитини батьку, відсутність задовільних житлових умов у матері та відсутність в неї стабільного доходу, позивач вважає, що дитина повинна залишитись проживати із ним, а з матері повинні бути стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривні.

Не погоджуючись із позовними вимогами ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічними вимогами про визначення місце проживання малолітньої дитини разом із матерію , відібрання дитини у батька та стягнення з останнього аліментів у розмірі 1000 грн., а також просить допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання дитини.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 порушивши усні домовленості між сторонами щодо проживання дитини із матерію, забравши дитину для тимчасового проживання з батьком за згодою позивачки, не повертає дитину та чинить перешкоди у вільному спілкування матері з дитиною, крім того враховуючи наявність постійного проживання ОСОБА_3 в м. Одесі у квартирі батька, де вона зареєстрована з іншою малолітньою донькою від іншого чоловіка , наявність працевлаштування у м. Одесі, позивач по зустрічному позову просить суд відібравши дитину у батька залишити її проживати із матерію, стягнувши із відповідача по зустрічному позову аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн.

Третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради надала висновок про доцільність проживання малолітньої дитини з батьком.

2. Процесуальні дії у справі

04.09.208 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 про визначення місяця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини ( а/с 2 ). Зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн. ( а/с 1).

Ухвалою суду від 12.09.2018 року було відкрито провадження по справі ( а/с 40).

03.12.2018 року до суду із зустрічним позовом звернулась ОСОБА_3 ( а/с 54) зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн. ( а/с 51).

Ухвалою суду від 12.09.2018 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 та витребувано з Одеської міської дитячої поліклініки №6 відомості щодо пацієнта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а/с 113).

Ухвалою суду від 15.01.2019 року за клопотанням сторони ОСОБА_3 , було зобов`язано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, підготувати на надати до суду висновок щодо встановлення місця мешкання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а/с 76).

У судовому засіданні 04.03.2019 року представником третій особи було надано висновок органу опіки та піклування №2436/01-11 від 01.03.2019 року про доцільність визначення місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом із батьком ( а/с 87 ).

Ухвалою суду від 18.03.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про витребування з фінансових установ копій документів щодо фінансових зобов`язань ОСОБА_3 ( а/с 124).

У судовому засіданні 30.05.2019 року за клопотанням ОСОБА_2 були допитані в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ( а/с 152).

У судовому засіданні 21.06.2019 року, за клопотанням ОСОБА_3 , була допитана в якості свідка ОСОБА_11 ( а/с 176).

Судом, для можливого мирного врегулювання спору пов`язаного із втручанням держави у сімейні відносини, була надана порада сторонам пройти медіацію ( без участі судді ), на що сторони погодились і звернулись до незалежного медіатора, однак після проходження курсу медіації спір мирним шляхом врегульовано не було .

Ухвалою суду від 10.10.2019 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 та витребувана інформація про наявність боргових фінансових зобов`язань у ОСОБА_3

3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів

Як встановлено у судовому засіданні з 10 червня 2016 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 . ІНФОРМАЦІЯ_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.07.2018 року рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі №520/6909/18 ( а/с 9).

Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ( а/с 13).

Також на утриманні ОСОБА_13 знаходиться її донька ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком якої зі слів матері зазначено ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ( а/с 14).

З моменту укладення шлюбу до травня 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , і діти ОСОБА_14 і після народження ОСОБА_4 проживали разом у трьохкімнатної квартирі АДРЕСА_1 , співвласником якої є ОСОБА_2 ( свідоцтво про право власності а/с 15 ).

З травня 2018 року ОСОБА_3 забрала дітей і переїхала до місяця проживання своєї бабусі у Одеську область, м. Подільск, де і стала проживати, а ОСОБА_2 надавав матеріальну допомогу.

26.06.2018 року, за згодою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , приїхавши до міста Подільск тимчасово забрав із собою дитину ОСОБА_4 до місця свого проживання.

В Одесі ОСОБА_2 звернувся до медичного закладу, яким було визначено наявність у дитини відставання у вазі та грибкові інфекції і бронхіт ( а/с 28).

На час розгляду справи ОСОБА_4 проживає у квартирі АДРЕСА_1 де також проживають батько, і бабуся ОСОБА_10 ( співвласник квартири), та з 10.05.2019 року відвідує Одеській дошкільний навчальний заклад « Ясла-Садок» №106 комбінованого типу Одеської міської ради Одеської області, який територіально знаходиться в одному житловому районі міста із квартирою ОСОБА_2

ОСОБА_2 , згідно довідки ТОВ « Фірма Будущее» наказом №2-К від 30.06.2018 року прийнятий на роботу адміністратором знімальної групи з посадовим окладом 3800 грн. Характеристики із писця роботи та проживання на ОСОБА_2 гарні.

В свою чергу ОСОБА_13 постійно проживає разом із батьком ОСОБА_16 та донькою ОСОБА_14 у квартирі АДРЕСА_2 , що територіально знаходиться в одному житловому районі з квартирою ОСОБА_2 , дитячим дошкільним закладом « Ясла-Садок» №106.

Факт проживання ОСОБА_13 за даною адресою підтверджено довідкою ЖБК « Вимпел-9 « ( а/с 59) та актом співмешканців будинку ( а/с 60 ). Характеристика за місцем проживання ОСОБА_13 ( а/с 94,95).

Згідно наказу №85-к від 12.02.2019 року ОСОБА_3 прийнята на роботу продавцем в ТОВ « Глорія Джинс» ( а/с 101).

Згідно обстеження житлово-побутових умов проживання, складеними працівниками служби у справах дітей Одеської міської ради у трьохкімнатної квартири батька для дитини є окрема кімната, дитяче ліжко, стіл для навчання, шафа с одягом а в однокімнатної квартирі матері для дитини виділено окреме ліжко, стіл для навчання, шафа с одягом ( а/с 18).

Згідно висновку №2436/01-11 від 01.03.2019 року орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради на підставі обстеження житлових умов, наданих характеристик, думки кожного із батьків та обставин забирання дитини батьком, більшістю голосів прийнято рішення вважати доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_2 ( а/с 17).

4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини пов`язані із особистими немайновими обов`язками батьків та дітей та обов`язку утримання батьками неповнолітніх дітей врегульовані Сімейним кодексом України ( далі СК ).

Декларація прав дитини, яка прийнята та Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 1386 (XIV) від 20 листопада 1959 року хоча у контексті міжнародного права з формально-юридичної точки зору не є тим жорстким правом, яке зобов`язує державу діяти в певний спосіб, однак є універсальним і ефективним механізмом та інструментом захисту прав дитини в світовому масштабі та не передбачає будь-яких інших умов надання згоди на її обов`язковість державами-членами ООН, а тому враховується судом при вирішенні питань пов`язаних з інтересами дитини.

За принципом 6 Декларації прав дитини від 20.11. 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 160 СК місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За ч. ч. 1 ст. 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ( ч. 3 ст. 181 СК ).

5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін

Під час розгляду даної справи суд враховує вимоги статті 89 ЦПК, згідно яких суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, всі зібрані по справи докази, як надані сторонами так і висновок третій особи органу опіки та піклування враховуються судом, оцінюються у сукупності та не мають якихось переваг у статусу між собою.

В даному випадку суд приймає до уваги що обидві сторони батьки малолітньої особи, працевлаштовані, мають постійний дохід і місце проживання, яке відповідає вимогам для проживання сімей з дітьми, та обидва за місцем проживання гарно характеризуються.

При цьому безпосередній рівень доходу кожного з батьків не є вирішальним для з`ясування можливості належного виховання дитини, так як обидва батьки, зобов`язані надавати відповідну допомогу не зважаючи з ким з них проживає дитина.

Що стосується ставлення кожного з батьків до виховання дитини та заяв з боку сторони ОСОБА_2 про неналежний догляд з боку матері за дитиною, що привело до виявлених захворювань, суд вважає їх необґрунтованим, вважаючи як виявлені захворювання які не визначені як особливості недбалості матері: і бронхіт і інфекційні захворювання шкіри, також як і коливання у вазі дитини, є звичайними захворюваннями, які, і це є загальновідомим фактом який не потребує додаткового доказування, мають чисельні причини та, не виникають лише у наслідок недбалості батьків. Суд, також, приймає до уваги, що з червня 2018 року дитина знаходиться під опікою лише батька і бабусі, однак з наданих під час розгляду справи медичних документів випливає наявність хірургічних втручань у жовтні 2019 року, що також не свідчить про недбалість батька, бабусі чи матері до здоров`я дитини, а про неможливість , при будь якому ставленні, повністю уникнути захворювання дитини.

Так і звернення до психологів у 2018 році стосовно порушення сну дитини, суд не розцінює як докази проти матері порушення сну та знервованість дитини може мати будь які підстави як наслідки проживання з матерію так і наслідки забирання дитини від матері,а тому не можливо прийняти у суді як доказ недбалості будь-кого з батьків.

Факт відвідування дитиною дошкільного навчального закладу, також не має суттєвого значення для визначення з ким з батьків буде проживати дитина даний заклад знаходиться територіально у межах району в якому проживають як батько так і мати, тобто знаходження дитини у когось з батьків не впливатиму на можливість продовження відвідування, а оплата за даний заклад, на розуміння суду залежить від бажання батьків на розвиток дитини а не того, з ким саме дитина проживає. Дані обставини відносяться і до перебування дитини на обліку у конкретної дитячої поліклініки.

Таким чином при вирішенні питання дотримання балансу інтересів дитини суд враховую дві головні обставини більш гарні умови проживання для дитини у батька, та сімейні зв`язки між сестрами при проживанні у матері.

При наданні оцінки висновку органа опіки та піклування судом визначається відсутність у даному висновку будь яких обґрунтувань прийнятому рішенню перелічені обставини та зазначене рішення, та взагалі не враховувалось наявність у малолітньої дитини старшої рідної сестри, яка проживає з матерію.

Враховуючи всі обставини справи суд приходить до висновку, що у даному конкретному випадку, наявність зв`язків між сестрами, яки будуть погіршені при визначенні проживання сестер відокремлено, мають більш переконливе значенні, а тому в інтересах дитини визначити її постійне проживання саме із матерію.

Визначення проживання дитини з матерію є підставою і для задоволення вимог про відібрання дитини у батька із поверненням матері, так як саме таким шляхом , у випадку небажання батька виконувати рішення суду, можливо виконати рішення про визначення місця проживання дитини.

Крім того, висновок суду про проживання дитини разом із матерію є підставою і для задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з батька, який буде проживати окремо, та зобов`язаний утримати дитину.

При визначенні розміру суд враховує, що розмір прожиткового мінімуму, для дитини до 6 років, визначено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 р. № 2629-VIII, і з 01 грудня 2019 року він становитиме 1779 грн.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст. 13 УПК суд розглядає справу в межах заявлених вимог.

Враховуючи наведене суд вважає, вимоги ОСОБА_3 про стягнення на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 з батька - ОСОБА_2 , щомісячно у розмірі 1000 гривень доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 430 ЦК визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у випадку відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживає.

В даному випадку суд враховує, що дитина була передана матерію батьку добровільно ( хоча і тимчасово ), а тому незаконних дій по відібранню дитини батько не здійснював, крім того стан здоров`я дитини встановлені факти знервованості та хірургічне втручання у жовтні 2019 року, і вважає, що з точку зору інтересів дитини доцільним є не застосування негайного виконання рішення суду в частині відібрання дитини поки рішення не набере законної сили.

7.Розподіл судових витрат

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ).

В даному випадку підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 409,60 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів, даний розмір судового збору підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , заявлене місце проживання : АДРЕСА_5 ), за участю третій особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9), про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком та стягнення аліментів у розмірі 1000 гривні.

Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, відібрання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

Встановити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) за місцем її проживання: АДРЕСА_5 .

Повернути малолітню ОСОБА_4 матері ОСОБА_3 , відібравши її у батька ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердий грошової сумі , щомісячно, у розмірі 1000 грн., з дня подання позову 05.12.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 судові витрати, у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 409,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 768,40 гривень.

Відмовити у задоволені клопотання про допущення негайного виконання рішення суду про відібрання дитини.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.

Повне рішення суду складено 23.12.2019 року