печерський районний суд міста києва
Справа № 2-215/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Габрись О.М.,

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео Солар»

стягувач: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»

боржник1: ОСОБА_1

боржник2: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Солар» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача у справі №2-215/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» заборгованості за кредитним договором, його правонаступником, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2013 року частково задоволено позов ПАТ «Фідобанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 729 652 грн. 27 коп. та судові витрати у розмірі 1 609 грн. 50 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео Солар» звернулось до суду із заявою про заміну кредитора у зобов`язанні, посилаючись на те, що 27 лютого 2019 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Нео Солар» укладено договір відступлення права вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №1100 від 14 березня 2008 року, в зв`язку з чим право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ ««Нео Солар», що є підставою для процесуального правонаступництва у цьому спорі.

Представник заявника ТОВ «Нео Солар» до судового засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд заяви у його відсутність.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Тому, суд розглянув дану заяву у відсутність сторін, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаної заяви.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно з ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма містить і в ст. 442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2013 року частково задоволено позов ПАТ «Фідобанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 729 652 грн. 27 коп. та судові витрати у розмірі 1 609 грн. 50 коп.

27.02.2019 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Нео Солар» укладено договір відступлення права вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №1100 від 14 березня 2008 року, в зв`язку з чим право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ ««Нео Солар», що є підставою для процесуального правонаступництва у цьому спорі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви та заміни сторони - стягувача Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео Солар».

На підставі викладеного та керуючись ст. 512 ЦК України та ст. 55, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Солар» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача у справі №2-215/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» заборгованості за кредитним договором, його правонаступником - задовольнити.

Замінити сторону, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео Солар» у справі №2-215/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.В. Батрин