Справа № 496/1701/19
Провадження № 2/496/1192/19
27 листопада 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Буран В.М.,
секретаря судового засідання Желяпової О.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що на праві власності їй належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . В зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі, який є колишнім чоловіком позивача. З квітня 2012 року по теперішній час відповідач по справі у вищевказаному будинку не проживає, так як вибув проживати в інше місце. Особистих речей відповідача у будинку позивача не має, але він залишився зареєстрованим у вищевказаному будинку. Позивач неодноразово, особисто зверталась до відповідача з проханням, щоб він виписався у добровільному порядку, однак відповідач категорично відмовляється виписуватись з будинку позивача. Наявність реєстрації відповідача у будинку перешкоджає позивачу здійснювати користування житловим приміщенням, реалізовувати права власника на дану житлову площу, тому позивач звернулась до суду з відповідною заявою для вирішення питання про визнання відповідачем таки, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку за АДРЕСА_1 .
Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволені своїх позовних вимог та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, але від нього повернулись конверти з відміткою Укрпошти відсутня адреса (а.с. 20, 26).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, житловий будинок загальною площею 157,60 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок серії НОМЕР_1 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області від 24.06.2010 року № 66 (а.с. 4).
Відповідно до актів обстеження проживання в будинку (квартирі) за адресою: АДРЕСА_1 від 10.02.2018 року та від 17.09.2018 року складених комісією в складі сусідів, вбачається, що в будинку, який розташований за вищевказаною адресою проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . ОСОБА_2 в зазначеному будинку не проживає та його особистих речей в будинку не має, фактично не проживає в зазначеному будинку с квітня 2012 року (а.с. 5, 6).
Згідно довідки (витяг з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) виданої Холоднобалківською сільською радою Біляївського району Одеської області № 857 від 04.09.2018 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані 4 людини: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 7).
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14.11.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 8)

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391,396ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача в житловому будинку доведено належними і допустимими доказами.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ч. 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втрати право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 10 грудня 2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Буран В.М.