233 № 233/2354/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

представника позивача ОСОБА_1 К.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання зазначивши, що відповідач мешкає у квартирі АДРЕСА_1 . За вказаною адресою позивач по справі надає послуги теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 . ОСОБА_2 неналежним чином виконувала свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого за період часу з жовтня 2015 року по квітень 2018 року включно утворилась заборгованість в розмірі 10655,0 грн, яку позивач разом із 3% річних від суми заборгованості в розмірі 122,18 грн, індексом інфляції в сумі 599,59 грн, просить стягнути з відповідачки, та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на наведені доводи і наполягав на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, надала відзив на позовну заяву (а.с.26-27). В обґрунтування заперечень вказала, що у відповідності до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2010 року, представниками житлово-експлуатаційної організації Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» за участі представника виконавця послуги з ЦО і ГВП спеціаліста з технічного нагляду ОСОБА_3 та співвласниці квартири ОСОБА_4 , їх квартиру було повністю відключено від внутрішньобудинкових мереж в зв`язку із аварійним станом, демонтовано розводку системи централізованого опалення та радіатори, про що складено акт відповідної форми. З того часу вона не користується послугами позивача. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

З`ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 мешкає у квартирі АДРЕСА_1 .

Квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частці відповідачці ОСОБА_2 та її матері ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.05.1993 року, вданого відділом по приватизації та управлінню комунальною власністю м. Костянтинівки (а.с.42).

На підставі особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на її відповідачки ОСОБА_2 , позивач проводить нарахування плати за теплопостачання (а.с.4-5).

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі за теплову енергію, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення також передбачено обов`язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки.

Договір на надання послуг з теплопостачання між сторонами відсутній.

Як встановлено судом, рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 25.10.2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» про зобов`язання вчинити певні дії, позов ОСОБА_4 задоволено зобов`язано КП «СЄЗ» вислати своїх представників у квартиру за адресою АДРЕСА_2 , для обстеження даної квартири та складання відповідного Акту про стан системи централізованого опалення. Рішення суду набуло законної сили 05.11.2010 року (а.с.35).

На виконання вказаного рішення суду, 08 листопада 2010 року Комісією у складі представника балансоутримувача КП «СЄЗ», представника виконавця послуги з ЦО і ГВП спеціаліста з технічного нагляду ОСОБА_3 та співвласниці квартири ОСОБА_4 , складено акт яким підтверджено відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП та зафіксовано відсутність розводки системи центрального опалення та радіаторів.

Членом вказаної комісії спеціалістом з технічного нагляду ОСОБА_3 надані письмові пояснення, які із згоди сторін, долучені до матеріалів справи (а.с.50-51). Згідно пояснень, у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач житла зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Щорічно КП «СЄЗ» зобов`язано готувати та подавати до для затвердження виконавчими органами влади у тому числі інформацію про відключених абонентів та правових підставах таких відключень; в межах виділеного фінансування проводити заміну внутрішньобудинкових систем централізованого опалення. Якщо проведення ремонтних робіт технічно неможливо (повністю прогнила внутрішньоквартирна система опалення, аварія в опалювальній системі, тощо), КП «СЄЗ» повинно скласти акт про відсутність опалення. Роботи по відключенню опалення (демонтажу) провадяться споживачем, після чого посадові особи КП «СЄЗ» виходять за адресою заявника і візуально встановлюють факт відсутності систем централізованого опалення у квартирі. Акт про відключення складається за формою №4 «Порядку відключення окремих житлових приміщень від мережі централізованого опалення при відмові споживачів від централізованого теплопостачання».

Питання відключення мереж центрального опалення та постачання гарячої води у багатоквартирних житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630 та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22 листопада 2005 року із змінами, внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №169 від 6 листопада 2007 року.

Відповідно до п.п.24-26 зазначених Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Надання дозволу на переобладнання інженерних систем у житловому будинку, зокрема на переобладнання центральної системи опалення в багатоквартирних житлових будинках, є компетенцією органів місцевого самоврядування.

Вищезазначений Порядок визначає процедуру надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від ЦО і ГВП. Для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг з централізованого опалення створюється Міжвідомча комісії по вирішенню питань щодо встановлення автономних опалювальних апаратів в окремих багатоповерхових будинках.

Відповідно до п.п.3,11,41 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМ України від 3 жовтня 2007 року №1198, самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і тепло споживання - це будь-яка зміна проектного рішення теплопостачання об`єкта, виконана споживачем або будь-якою іншою організацією без погодження з теплопостачальною організацією; споживач несе відповідальність за самовільне переобладнання системи теплоспоживання.

Внутрішньобудинкові системи централізованого опалення належать до інженерного обладнання житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 року №76, переобладнання - улаштування індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних та газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Відповідно до п.п.1.4.1, 1.4.6 даних Правил, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання та перепланування що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Відповідно до статті 1 Закону України «По теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно пункту 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем.

У той же час, проаналізувавши вищенаведені норми законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до Акту від 08.11.2010 року, наданого відповідачкою, встановлено повна відсутність розводки централізованого опалення за місцем проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 , тобто позивачем не доведено факт надання послуг відповідачці.

Суд також не вбачає підстав рахувати демонтаж системи опалення у квартирі відповідачки як самовільно вчинене ОСОБА_2 , оскільки означені дії були виконані балансоутримувачем будинку КП «СЄЗ» у зв`язку із аварійним станом цієї системи. У той же час не є предметом розгляду в межах заявлених позовних вимог оцінка дій КП «СЄЗ» як теплопостачальної організації, балансоутримувача житла та виконавця житлово-комунальних послуг.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), визначено термін балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Як встановлено судом та визнається сторонами балансоутримувачем будинку та виконавцем послуг з теплопостачання є КП «СЄЗ». Згідно ч. 2 ст. 21 цього Закону виконавець зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів (Пункт 1 частини другої статті 21 в редакції Закону № 882-VI ( 882-17 ) від 15.01.2009); 2) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; …5) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; … 7) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; … 10) своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Так само балансоутримувач зобов`язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року №2633-ІV (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Суду не надано доказів порушення вимог законодавства з боку відповідачки ОСОБА_2 щодо порушення правил користування тепловою енергією, а саме доказів пошкодження системи централізованого опалення з її вини, приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії, тощо.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суду не надано належних та допустимих доказів про надання позивачем послуг з теплопостачання відповідачці ОСОБА_2 . Факт відсутності джерел надходження теплової енергії до квартири відповідачки підтверджено Актом від 08.11.2010 року, складеного за участю, у тому числі, інспектора з технічного нагляду ОСОБА_3 .

Крім того суд зазначає, що квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної часткової власності як відповідачці ОСОБА_2 , так і її матері ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пропозицією суду щодо залучення ОСОБА_4 до участі у справі у якості співвідповідача позивач не скористався. Тому, з урахуванням наведеного, суд вважає також недоведеним розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, не підлягають задоволенню також вимоги щодо стягнення судових витрат.

На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК, ст.ст. 625 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України , -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, провулок Земляний, 2, ) в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» (місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Лівобережна, 62, ідентифікаційний код в ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошені у судовому засіданні 11 грудня 2019 року. Виготовлення повного тексту рішення відкласти на строк не більш 10 днів.

Повний текст рішення виготовлений 13 грудня 2019 року.

Суддя