Ухвала

Іменем України

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 766/9099/19

провадження № 61-14627ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати

Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач),

Калараша А. А., Лесько А. О., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна факторингова компанія» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 травня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 18 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна факторингова компанія» про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк»), товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна факторингова компанія» (далі ТОВ «Універсальна факторингова компанія») про визнання правочину недійсним.

ОСОБА_4 просить визнати недійсним договір від 16 квітня 2018 року укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Універсальна факторингова компанія» щодо відступлення права вимоги до неї за кредитним договором № 08.3/63/06-НВ від 03 серпня 2006 року; іпотечним договором № 13/63/101/06-НВ, де предметом іпотеки є однокімнатна квартира № АДРЕСА_1; іпотечним договором №13/63/102/06-НВ, де предметом іпотеки є належна їй на праві власності двокімнатна квартира № АДРЕСА_2; кредитним договором № 2102/0108/98-019 від 29 січня 2008 року; іпотечним договором, де предметом іпотеки є нерухоме майно магазин промислових товарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 травня 2019 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою про відкриття провадження у справі, ТОВ «Універсальна факторингова компанія» звернулось з апеляційною скаргою з підстав недотримання судом правил підсудності.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 18 липня 2019 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 травня 2019 року залишено без змін.

Постанова мотивована тим, що предметом спору у цій справі є, серед іншого, договір купівлі-продажу права вимоги за іпотечними договорами, об'єктом яких є нерухоме майно, адреса місцезнаходження яких за адміністративним поділом віднесена до Херсонського міського суду Херсонської області, а тому у разі конкуренції правил підсудності (щодо позовних вимог, на одну з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

У касаційній скарзі ТОВ «Універсальна факторингова компанія» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постанову апеляційного суду та винести ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що, враховуючи зміст позовних вимог, підстав та предмета позову, підсудність спору за позовною заявою ОСОБА_4 має бути визначена за правилами частини сьомої статті 30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням одного з відповідачів. Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спір виник з приводу нерухомого майна, оскільки предметом спору є вимоги щодо недійсності правочинів щодо купівлі-продажу майнових прав та відступлення права вимоги. При цьому позивачем помилково зазначено у позові про те, що на спірні правовідносини поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що дана позовна заява підсудна Херсонському міському суду Херсонської області.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Відповідно до статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Апеляційним судом установлено, що однією із позовних вимог є визнання недійсним договору, на підставі якого ТОВ «Універсальна факторингова компанія» набуло прав іпотекодержателя відносно іпотечного майна однокімнатної квартири № АДРЕСА_1; двокімнатної квартири № АДРЕСА_2; магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Місце знаходження вказаного нерухомого майна за адміністративним поділом відноситься до Херсонського міського суду Херсонської області.

Таким чином, дана вимога стосується прав на обєкт нерухомого майна, а тому підсудність цього спору повинна визначатися за правилами, встановленими статтею 30 ЦПК України «Виключна підсудність».

Інші заявлені вимоги, підсудність яких визначається за загальними правилами, підлягають розгляду судом, який визначається згідно з правилом виключної підсудності.

Так як нерухоме майно, з приводу передачі іпотечних прав щодо якого виник спір, територіально розташоване у місті Херсоні, суди вірно виходили з того, що вказана справа підсудна Херсонському міському суду Херсонської області.

За таких обставин доводи касаційної скарги не спростовують викладені у судовому рішенні висновки.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, пятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та пятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна факторингова компанія» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 травня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 18 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна факторингова компанія» про визнання правочину недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А.

А. Калараш

А.

О. Лесько