П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 335/10871/19

Провадження №22-ц/807/3586/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Запорізької обласної ради на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2019 року про забезпечення позову в складі судді Соболєвої І.П. в справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення від 19 вересня 2019 року №9 про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 головного лікаря комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Гребнєва І.І. звернулась до суду з позовом до Запорізької обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення від 19 вересня 2019 року №9 про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 головного лікаря комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради.

03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Гребнєва І.І. звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення проведення службового розслідування відносно головного лікаря комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради ОСОБА_1 на підставі рішення Запорізької обласної ради від 19 вересня 2019 р. № 9 «Про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , головного лікаря комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради» до набрання рішення у справі № 335/10871/19 законної сили.

Заява мотивована тим, що предметом розгляду даної справи є оскарження рішення Запорізької обласної ради від 19 вересня 2019 р. № 9, яке прийнято під час пленарного засідання тридцять першої позачергової сесії Запорізької обласної ради сьомого скликання «Про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , головного лікаря комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради».

Підставами для звернення до суду позивача з позовом стало те, що оскаржуване рішення про проведення службового розслідування, на її думку, прийнято всупереч Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 13 червня 2000 року та без завчасного розгляду та погодження на комісіях. Крім того, на розгляд позачергової сесії обласної ради можуть виноситися виключно питання, що потребують невідкладного рішення або в інших випадках, якщо цього вимагає чинне законодавство. Проте, питання про проведення службового розслідування не відноситься до виключних питань передбачених Регламентом Запорізької обласної ради № 41 від 17 березня 2016 року, а тому не могло розглядатися на позачерговій сесії обласної ради.

Позивач вважає, що рішенням про проведення службового розслідування відносно головного лікаря комунальної установи порушуються та обмежуються перш за все трудові права позивача, направлені на здійснення права на працю, передбаченого ст. 43 Конституції України.

Позивач у заяві про забезпечення позову зазначає про те, що невжиття заходів забезпечення позову може привезти до того, що головного лікаря комунальної установи може бути відсторонено від займаної посади, що прямо передбачено Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 13 червня 2000 року. За результатами проведеного службового розслідування складається акт, який стає підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільненням з займаної посади. Саме тому заходи забезпечення позову у даній справі шляхом тимчасового зупинення проведення службового розслідування відносно головного лікаря комунальної установи ОСОБА_1 до набрання рішення законної сили у справі № 335/10871/19 забезпечить ефективний захист інтересів позивача.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 в особі адвоката Гребнєва І.І. про забезпечення позову задоволено.

Зупинено проведення службового розслідування відносно головного лікаря комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради ОСОБА_1 на підставі рішення Запорізької обласної ради від 19.09.2019 № 9 «Про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , головного лікаря комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради» - до набрання рішення у справі № 335/10871/19 законної сили.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Запорізька обласна рада подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі адвоката Гребнєва І.І. про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала ґрунтується на доводах та припущеннях адвоката Гребнєва І.І. щодо того, що Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 13 червня 2000 року, прямо передбачено, що службове розслідування проводиться із відстороненням особи, відносно якої воно здійснюється. При цьому судом не досліджено дійсний зміст Порядку та фактичні обставини справи. Звертає увагу, що судом також не враховано, що предметом даного спору є не оскарження результатів проведення службового розслідування, внаслідок яких може бути ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а лише ініціатива щодо його проведення з метою встановлення істини, причин та умов, що сприяли можливому невиконанню позивачем вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того, заява про забезпечення позову підписана представником позивача адвокатом Гребнєвим І.І., у якого відсутні повноваження на ведення від імені та в інтересах ОСОБА_1 цієї цивільної справи, оскільки Угода про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладена 05 серпня 2019 року, а свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП 002301 видано представнику лише 20 серпня 2019 року.

15 листопада 2019 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає принципам розумності, так як наразі оскаржується рішення Запорізької обласної ради від 19.09.2019 №9, яке стало підставою для проведення службового розслідування відносно головного лікаря комунальної установи ОСОБА_1 . За той період часу поки рішення оскаржується в суді, комісією з проведення службового розслідування може проводитися перевірка та оформлюватися відповідні висновки, які можуть бути підставою для відсторонення та звільнення головного лікаря з займаної посади. При прийнятті позитивного рішення судом першої інстанції та скасування рішення Запорізької обласної ради від 19.09.2019 №9 всі наступні рішення прийняті комісією, зокрема відсторонення та звільнення, будуть незаконними і позивач вимушений буде звертатися до суду з позовами про скасування відповідних прийнятих рішень. Щодо наявності повноважень на представництво інтересів позивача зазначає, що в угоді про надання правової допомоги з адвокатом Гребнєвим І.І. допущено описку, внаслідок чого слід вважати правильною датою укладення угоди про надання правової допомоги 05 вересня 2019 року, про що між сторонами підписано додаткову угоду до угоди.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив з того, що, зважаючи на предмет спору, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення. У випадку невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 може бути відсторонено та навіть звільнено з посади головного лікаря комунальної установи, що є передчасним, оскільки наразі оскаржується рішення про проведення службового розслідування.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 10 ч.1 якої передбачено, що позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 8, 10, 11 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 13 червня 2000 року, за результатами службового розслідування члени комісії складають акт. За результатами розгляду акта службового розслідування керівник органу приймає у десятиденний строк з дати його надходження відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування. За результатами службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може бути притягнута до відповідальності згідно із законодавством. Рішення за результатами службового розслідування може бути оскаржено особою, стосовно якої проведено службове розслідування, згідно із законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в цій справі є законність рішення Запорізької обласної ради від 19 вересня 2019 р. № 9 «Про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , головного лікаря комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради».

Небезпеку порушення своїх прав, ОСОБА_1 вбачає у ймовірному відстороненні її від посади та незаконному звільненні. Натомість предметом розгляду справи є правомірність рішення про проведення службового розслідування, а не законність ймовірних наслідків його виконання.

Позивачем в заяві про забезпечення позову не вказується, яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду в разі його ухвалення на користь позивача.

Із матеріалів справи не вбачається реальна необхідність вжиття заходів забезпечення позову. Рішення суду в справі за позовом про визнання протиправним та скасування рішення про проведення службового розслідування не потребує виконання. Його значення полягає у констатації факту правомірності оскаржуваного рішення і позбавлення його правових наслідків шляхом скасування. Тому у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Крім того, із ч. 2 ст. 149 ЦПК України вбачається, що заходи забезпечення позову вживаються судом у разі необхідності захисту або поновлення реально порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Суд першої інстанції не врахував, що доводи заявника про ймовірне відсторонення від посади та звільнення виходять за предмет судового розгляду у цій справі та не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, що є важливою умовою при вирішенні питання про забезпечення позову, тому передчасно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви у спосіб, обраний заявником.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності повноважень у ОСОБА_2 на підписання від імені ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову з підстав, що Угода про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладена 05 серпня 2019 року, а свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП 002301 видано представнику лише 20 серпня 2019 року, виходячи з наступного.

У матеріалах справи міститься ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Гребнєвим І.І., який відповідає типовій формі ордера, що міститься у Додатку 1 до Положення про ордер адвоката на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 12.04.2019 № 41.

Відповідно до п.6 вказаного Положення бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (п.11 Положення).

Відповідно до п. 12 Положення автоматично формуються такі реквізити ордера: прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дата його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав. Реквізити «посилання на договір про надання правової допомоги», «дата видачі ордера» заповнюється адвокатом самостійно.

Суд звертає увагу, що доступ до Особистого кабінету адвоката має адвокат, який зареєстрований в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Адвокатом Гребнєвим І.І. надано до апеляційного суду Додаткову угоду №1 від 25 вересня 2019 року до угоди про надання правової допомоги б/н від 05 вересня 2019 року, в якій ОСОБА_1 та адвокат Гребнєв І.І. погодили, що в угоді про надання правової допомоги допущено описку у даті укладання угоди, зокрема замість правильної дати 05 вересня 2019 року зазначено 05 серпня 2019 року. Внаслідок допущення описки вважати правильною датою укладення угоди про надання правової допомоги 05 вересня 2019 року (а.с. 105).

Отже, оскільки в адвоката Гребнєва І.І. були наявні повноваження на подання від імені ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції прийняв зазначену заяву до розгляду відповідно до вимог ЦПК України, проте, як зазначалось, вище, передчасно дійшов висновку про її задоволення.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що під час апеляційного розгляду доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької обласної ради задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2019 року про забезпечення позову в цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі адвоката Гребнєва Ігоря Ігоровича про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова