Провадження № 2/161/3768/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 грудня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.

секретаря Козак О.А.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на проживання,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на проживання.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що в даній квартирі також зареєстрована відповідач, однак остання з 24.12.2017 році за вказаною адресою не проживає, не оплачує комунальних послуг та не приймає участі в утриманні квартири.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати відповідача такою, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи у визначеному законом порядку через оголошення на сайті судової влади. Заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подала. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.01.1999 року ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Із копії будинкової книги вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 , окрім позивача також зареєстрована відповідач ОСОБА_3 (а.с. 6-10).

Відповідно до ст.ст. 319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці працівниками Луцького ВП ГУНП України у Волинській області за адресою АДРЕСА_2 , опитані сусіди підтвердили, що ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає з 24.12.2017 року (а.с. 15).

Крім того, даний факт також підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Отже, як судом з`ясовано, за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_3 не проживає з 2017 року.

Доказів постійного проживання відповідача у вказаній квартирі всупереч ст. 81 ЦПК України суду не представлено.

Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 72 ЖК України, ст. 16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомо) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 10.12.2019 року.