КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2019 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Конопади Мар`яни Іванівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою, в якій просила: визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Конопади Мар`яни Іванівни, що полягає у неналежному розгляді її заяви від 07.08.2018 року, включаючи порушення строків її розгляду; зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Конопаду Мар`яну Іванівну вислати на її адресу належної якості копію фіскального чеку ПАТ «Укрпошта»,який підтверджує здійснення ОСОБА_2 15.10.2013 року поштового переказу грошових коштів на її ім`я на суму 1 500,00 грн.

Вимоги скарги заявник обгрунтовував тим, що на виконанні у Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження № 44348396, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1925/12, виданого 21.05.2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 29.03.2012 року та до її повноліття.

У зв'язку з зазначеним, 30.03.2018 року заявник звернувсядо головного державного виконавця Слишик О.М. з проханням надати йому довідку про загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 .

При цьому, отримавши у відповідь на вищезазначене клопотання довідку про заборгованість по сплаті аліментів, яка, в свою чергу, містила відомості, які не відповідали власним розрахункам заявника, остання 19.05.2018 року направила на адресу начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області заяву щодо проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження на предмет наявності в них доказів, які б підтверджували факт сплати ОСОБА_2 у 2012 році аліментів на його користь.

Згідно проведеної перевірки в матеріалах справи було виявлено копію квитанції від 15.10.2013 року про здійснення боржником ОСОБА_2 поштового переказу грошових коштів на ім'я заявника в рахунок сплати аліментів на суму 1 500,00 грн.

Разом з тим, оскільки заявник не отримувала вищенаведеної суми грошових коштів, 07.08.2018 року він звернувся до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції із заявою про надіслання на його адресу ксерокопії квитанції від 15.10.2013 року про здійснення боржником ОСОБА_2 поштового переказу грошових коштів.

В свою чергу, заявник зазначав, що, незважаючи на встановлений Законом України «Про звернення громадян» 30-денний строк для розгляду та вирішення відповідного звернення, державний виконавець надав відповідь на його заяву лише 13.09.2018 року, тобто на 34-й день.

За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про звернення громадян», заявник звернувся до суду з вказаною скаргою, яку просив задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2019 року скаргу задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Конопади Мар`яни Іванівни, яка полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 07.08.2018 року, включаючи порушення строків її розгляду. Зобов`язано головного державного виконавця Тернопільского районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Конопаду Мар`яну Іванівну направити на адресу ОСОБА_1 належним чином завірену копію фіскального чеку ПАТ «Укрпошта», який підтверджує здійснення ОСОБА_2 15.10.2013 року поштового переказу грошових коштів на ім`я ОСОБА_1 на суму 1 500,00 грн. (а.с. 63-66).

В апеляційній скарзі державний виконавець, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги.

При цьому, в обгрунтування доводів своєї апеляційної скарги державний виконавець посилається на те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про порушення виконавцем вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо строків розгляду заяви стягувача, адже відповідно до положень ст. 12 вказаного Закону дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений Законом України «Провиконавче провадження» (а.с. 70-73).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20.06.2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 90-92).

10.07.2019 року до суду надійшов відзив заявника на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін (а.с. 96-99).

10.07.2019 року до суду надійшла заява заявника про закриття апеляційного провадження (а.с. 105-107).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.07.2019 року справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 110, 111).

Стягувач, боржник та державний виконавець у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,

на виконанні у Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження № 44348396, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1925/12, виданого 21.05.2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 29.03.2012 року та до її повноліття.

30.03.2018 року заявник звернувся до головного державного виконавця Слишик О.М. з проханням надати йому довідку про загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 .

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, отримавши у відповідь на вищезазначене клопотання довідку про заборгованість по сплаті аліментів, 19.05.2018 року заявник направив на адресу начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області заяву щодо проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження на предмет наявності в них доказів, які б підтверджували факт сплати ОСОБА_2 у 2012 році аліментів на його користь.

Згідно проведеної перевірки в матеріалах справи було виявлено копію квитанції від 15.10.2013 року про здійснення боржником ОСОБА_2 поштового переказу грошових коштів на ім'я заявника в рахунок сплати аліментів на суму 1 500,00 грн.

У зв`язку з зазначеним, 07.08.2018 року заявник звернувся до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції із заявою про надіслання на його адресу ксерокопії квитанції від 15.10.2013 року про здійснення боржником ОСОБА_2 поштового переказу грошових коштів.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення, вказував, що, незважаючи на встановлений Законом України «Про звернення громадян» 30-денний строк для розгляду та вирішення відповідного звернення, державний виконавець надав відповідь на його заяву лише 13.09.2018 року, тобто на 34-й день.

Так, як зазначено в преамбулі Закону України «Про звернення громадян», цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про засади запобігання і протидії корупції», «Про виконавче провадження».

Натомість, як зазначено в ст. 19 Закону України «Виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Також, вимогами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов`язок державного виконавця надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Отже, виходячи з аналізу положень ст.ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», праву стягувача на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження кореспондується обов`язок державного виконавця надати можливість такого ознайомлення, а не обов`язок надсилати та/або надавати копії матеріалів виконавчого провадження.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що дія Закону України «Про звернення громадян» не поширюється на порядок розгляду заяв громадян, встановлених Законом України «Про звернення громадян», суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про задоволення скарги з підстав порушення державних виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», неправильно застосував норми матеріального права та, з огляду на відсутність у державного виконавця обов`язку надсилати стягувачу та/або боржнику копій матеріалів виконавчого провадження, дійшов помилкового висновку про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо неналежного розгляду заяви стягувача про вчинення таких дій.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, постановлена судом ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області - задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Конопади Мар`яни Іванівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,- відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 22 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська