Постанова

іменем України

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 707/219/17

провадження № 61-23450св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Пересувна механізована колона № 92»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 92» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 березня 2017 року у складі судді Соколишиної Л. Б. та рішення апеляційного суду Черкаської області від 4 травня 2017 року у складі колегії суддів: Бондаренка С. І., Вініченка Б. Б., Храпка В. Д.,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду позовом, в якому просила визнати дії перевізника протиправними, стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду в сумі 25,00 грн та моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є інвалідом І групи та користується відповідними пільгами, зокрема на безкоштовний проїзд. Однак 29 січня 2017 року позивач була змушена оплатити квиток за проїзд в автобусному маршруті № 163 «Черкаси-Думанці» у сумі 19 гривень у зв`язку з тим, що перевізник пільги зняв, оскільки держава не відшкодовує кошти за перевезення пільгових категорій.

Звернувшись до Управління захисту прав споживачів, дізналась, що перевізник приватне акціонерне товариство «Пересувна механізована колона № 92» (далі - ПАТ «Пересувна механізована колона № 92») зняв пільги по перевезенню пільгових категорій громадян незаконно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 23 березня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії ПАТ «Пересувна механізована колона № 92» по оплатному перевезенню ОСОБА_1 в автобусі № 163 по маршруту «Черкаси-Думанці» протиправними.

Стягнуто із ПАТ «Пересувна механізована колона № 92» на користь ОСОБА_1 19 грн майнової шкоди.

У решті позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги про стягнення на користь позивача майнової шкоди в розмірі 19 грн підлягають задоволенню, оскільки відповідачами були порушені права позивача на безоплатний проїзд під час проїзду у автобусному маршруті № 163 29 січня 2017 року.

В частині стягнення моральної шкоди суд відмовив, оскільки позивачем не було наведено у чому саме полягає моральна шкода завдана їй відповідачем внаслідок здійснення ним протиправних дій.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 4 травня 2017 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 березня 2017 року скасовано у частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто із ПАТ «Пересувна механізована колона № 92» на користь ОСОБА_1 500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд зазначив, що позивач є інвалідом по опорно-руховому апарату і через порушення відповідачем її права на безоплатний проїзд під час проїзду у транспорті, примусили позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя, в зв`язку з чим позивачу була завдана моральна шкода на відшкодування якої суд, з урахуванням розумності та справедливості, визначив суму в розмірі 500 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року відповідач ПАТ «Пересувна механізована колона № 92» звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Ухвалою цього ж суду касаційної інстанціївід 08 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

На виконання вимог підпункту 4 першого пункту розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» 14 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ПАТ «Пересувна механізована колона № 92» аргументована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доводам відповідача про те, що договір на державне замовлення по пільговому перевезенню пасажирів не був укладений з вини Управління праці і соціального захисту населення Черкаської райдержадмінстрації.

Апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, не повністю врахував всі норми матеріального права, чим порушив законні права та інтереси відповідача.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Позиція Верховного Суду

Касаційну скаргу належить залишити без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи загального захворювання по опорно-руховому апарату, що підтверджується довідкою Медико - соціальної експертної комісії серії ЧЕР № 011104 від 01 жовтня 2009 року (а.с. 4).

29 січня 2017 року позивач була змушена оплатити квиток за проїзд в автобусному маршруті № 163 «Черкаси-Думанці» у сумі 19 гривень через відмову їй перевізником у праві на безоплатний проїзд.

Відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» ОСОБА_1 ,. як особа з інвалідністю першої групи, має право на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті.

Стаття 37 Закону України від 05 квітня 2001 року визначено, що пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Встановивши, що позивачці яка має право на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті, відмовлено у такому праві перевізником, суд першої інстанції обґрунтовано визнав такі дії перевізника (відповідача у справі) неправомірними та стягнув з нього в користь позивача вартість купленого нею квитка як шкоду, завдану такими неправомірними діями відповідача.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Скасовуючи рішення районного суду в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, апеляційний суд правильно виходив із того, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач повинна була доводити свої права, зокрема, і в судовому порядку, що безумовно пов`язане із певними душевними переживаннями, у зв`язку з чим їй була завдана моральна шкода, на відшкодування якої суд з урахуванням розумності та справедливості визначив суму в розмірі 500 грн.

За таких обставин рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є законними та обґрунтованими, а тому підлягає залишенню без змін.

Доводи касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 92»були предметом розгляду апеляційного суду і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною першою статті 410 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині, в якій воно не скасоване і не змінене апеляційним судом, та рішення апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 92» залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 березня 2017 року в частині визнання неправомірними дійПриватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 92» і стягнення з нього на користь ОСОБА_1 майнової шкоди та рішення апеляційного суду Черкаської області від 4 травня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 92» про стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук