Справа № 196/829/19
№ провадження 2/196/413/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.,

за участю секретаря - Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його та відповідача батько ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 13.07.2011 р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав разом з дружиною ОСОБА_4 , а також з ним та його сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 (довідка виконавчого комітету Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 20.06.2019 року №1787).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому та його дружині ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, та був зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.02.1986 року.

Після смерті батька ОСОБА_3 спадкоємцями за законом першої черги був він, його сестра ОСОБА_2 (відповідач в даній справі) та їх мати ОСОБА_4

ОСОБА_4 спадщину після смерті чоловіка прийняла, а вони з сестрою відмовилися від прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його та відповідача мати ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 13.09.2017 р., видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала разом з ним та його сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 (довідка виконавчого комітету Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 20.06.2019 року №1788).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій та її померлому чоловікову ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, та був зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.02.1986 року.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала.

Він постійно проживав з матір`ю ОСОБА_4 по день її смерті та вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1270 ЦК України.

Крім нього, спадкоємцем першої черги після смерті матері є його сестра ОСОБА_2 , яка відмовилася від своєї частки в спадщині, подавши до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини.

Звернувшись в серпні 2018 року до Царичанської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.08.2018 року, у зв`язку з відсутністю на Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок підпису посадової особи та печатки, а також через те, що його мати не оформила своїх спадкових прав після смерті батька.

Оскільки, свідоцтво про право на спадщину за законом він не має можливості отримати, а тому звернувся до суду.

В зв`язку з вищевикладеним та посилаючись на вимоги ст.ст.1216, 1261, 1266, 1268 ЦК України, прохає суд визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачами, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1258 ЦК Україниспадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку у підготовчому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та відповідача - ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 13.07.2011 р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав разом з дружиною ОСОБА_4 , а також з позивачем та його сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 (довідка виконавчого комітету Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 20.06.2019 року №1787).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому та його дружині ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, та був зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.02.1986 року (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями за законом першої черги були позивач, відповідач та їх мати ОСОБА_4

ОСОБА_4 спадщину після смерті чоловіка прийняла, а вони з сестрою відмовилися від прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача та відповідача - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 13.09.2017 р., видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала разом з ним та його сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 (довідка виконавчого комітету Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 20.06.2019 року №1788).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій та її померлому чоловікову ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, та був зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.02.1986 року (а.с.9).

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала.

Позивач постійно проживав з матір`ю ОСОБА_4 по день її смерті та вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1270 ЦК України.

Крім позивача, спадкоємцем першої черги після смерті матері є його сестра ОСОБА_2 , яка відмовилася від своєї частки в спадщині, подавши до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини.

Позивач, звернувшись в серпні 2018 року до Царичанської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.08.2018 року, у зв`язку з відсутністю на Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок підпису посадової особи та печатки (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Веллі Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.

Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляв, тому судовий збір слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1261, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст.82, 141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами був зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.02.1986 року.

Судовий збір залиши за позивачем.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча: О.М.ГУДИМ