У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Стеценко Н.В., -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2019 року до суду від ОСОБА_1 (надалі за текстом - скаржник) надійшла вищевказана скарга.

Скарга обґрунтована тим, що 11.09.2018 р. Апеляційним судом м. Києва прийнято постанову у справі за № 758/10056/17, якою вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПРАТ «Квіти України» судові витрати в розмірі 15414,86 грн. Постановою Верховного Суду України від 25.02.2019 р. постанова Апеляційного суду м. Києва від 11.09.2018р. в цій частині залишена в силі. 03.06.2019 р. платежем на суму 11 400 грн. та 04.06.2019 р. та платежем на суму 4 015 грн. ОСОБА_1 було добровільно сплачено присуджену до стягнення суму у розмірі 15 415 грн. При цьому, 05.06.2019 р. останнім отримано постанови: про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника у ВП № 59235754, у зв`язку з чим, скаржник звернувся до захисту своїх прав до суду з даною скаргою, в якій просив: визнати неправомірними та протиправними дії головного державного виконавця Стеценко Н. В., що виражаються у незаконному арешті і 100% блокуванні доступу до зарплатних карткових банківських рахунків, відкритих в ПАТ КБ «ПриватБанк» за картковим зарплатним рахунком НОМЕР_1 (картка для виплат) та в AT «Ощадбанк» за картковим зарплатним рахунком НОМЕР_2 (Standard), зобов`язати головного державного виконавця Стеценко Н.В. Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві скасувати постанову від 30.05.2019 р. про арешт коштів боржника ВП № 59235754, у зв`язку з повним добровільним виконанням ним судового рішення та якнайшвидше повідомити про цю процесуальну дію відповідні банки, які обслуговують його зарплатні карткові рахунки для зняття арешту та відновлення повного доступу до заробітної плати останнього.

Перевіривши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

11.06.2019 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючого судді визначено ОСОБА_3

При цьому, судом враховуються те що, відносно судді ОСОБА_3 внесено обвинувальний акт до суду начеб то, за обставинами розгляду справи № 758/10056/17, про що 21.08.2019 р. суддею Подільського районного суду м. Київ ОСОБА_3 на ім`я керівника апарата скерована доповідна записка, в якій ставиться питання проведення службової перевірки з метою виявлення порушень та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності. Так, службова записка мотивована тим, що невстановлена особа апарату суду, в період надходження скарги за матеріалами справи № 758/10056/17 в провадження до судді ОСОБА_3 в червні 2019 р., не поставила до відома останню про таке надходження, що зумовило перебування судді ОСОБА_3 в необізнаності щодо наявності такої справи в її провадженні.

З урахуванням того, що апарату суду, в тому числі, секретарю судових засідань та помічнику судді ОСОБА_3 достеменно відомо обставини справи № 758/10056/17 та про наявність обвинувального акту відносно судді, пов`язаного з розглядом даної справи, виникають правомірні сумніви щодо можливих умисних, цілеспрямованих і активних дій сторони обвинувачення з метою створення штучних передумов задля притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, або ж, відповідна умисна, цілеспрямована і активна дія невстановлених працівників апарату суду, з тією ж метою.

21.08.2019 року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва №278 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Гребенюку В.В.

Також, судом враховується те, що на підставі невмотивованого судового рішення (на підставі вступної та резолютивної частини) детективами Національного антикорупційного бюро України було проведено обшуки в приміщенні Подільського районного суду м. Києва за фактом наче б то висловлення службовими особами Подільського районного суду м. Києва прохання ОСОБА_2 , який являється представником позивача ОСОБА_1 , надати неправомірну вигоду в розмірі 15 000 доларів США за прийняття позитивного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Агрофірма «Квіти України» про стягнення збитків на загальну суму 5 675 400, з яких 5 000 доларів США за винесення ухвали про забезпечення позову.

Зборами суддів Подільського районного суду м. Києва було ініційовано відповідне звернення до Вищої ради правосуддя з обґрунтуванням того факту, що з відкритих джерел відомо, що заявник по справі судді ОСОБА_3 є конфідентом ГУ СБУ в м. Києві та Київській області. ОСОБА_2 є заявником в кримінальному провадженні відносно Голови Баришівського районного суду Київської області. Тобто систематично співпрацює із ГУ СБУ в м. Києві та Київській області, з метою дискредитації органів судової влади та створення штучних доказів. В мережі Інтернет розміщена інформація про те, що заявник по справі судді ОСОБА_3 понад 100 разів до того, як звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення працівником суду, здійснював телефонні виклики, знаходячись у приміщені ГВ БКОЗ ГУ СБУ в місті Києві та Київській області, де вірогідно координував свої дії щодо провокації злочину відносно заступника керівника апарату Подільського районного суду м. Києва. Також, колектив суду був занепокоєний обраним прокурором часом, для звернення із клопотання про відсторонення судді ОСОБА_3 Колективу відомо, що не уповноважений прокурор, вручив повідомлення про підозру, судді ОСОБА_3 в квітні 2018 року. В свою чергу, прокурор звернувся із клопотанням про відсторонення, лише після невдалої спроби Національного антикорупційного бюро України, притягнути суддю ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності за обставинами цього ж кримінального провадження, та повернення Вищою радою правосуддя апеляційної скарги НАБУ. Зазначені обставини, на думку суддів, свідчать про тиск на суддю.

А відтак, на даний час виникли підстави для заявлення у справі самовідводу з огляду на наступне.

Питання відводу (самовідводу) судді врегульовано нормами ст.ст.36,37,39-41 ЦПК України.

При цьому, виключний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді визначений ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Статтею 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й сприйматись будь-ким як неупереджений.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Відповідності до положень ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до положень ст. 83 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження за порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи, зокрема, порушення правил щодо відводу (самовідводу).

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії»).

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах «розсудливого спостерігача». В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Частинами 8 і 9 статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у згаданих Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді у результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Отже, для усунення виникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою повного та всебічного розгляду справи, вважаю за необхідне заявити собі відвід від участі як головуючого судді за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Стеценко Н.В. в межах справи № 758/10056/17.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 39, 40, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити самовідвід, заявлений головуючим - суддею Гребенюком В.В. по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Стеценко Н.В., та повернути справу до канцелярію суду для проведення її перерозподілу в порядку ст.14 ЦПК України;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гребенюк