Справа № 308/5201/19
У Х В А Л А

про розгляд заяви про відвід судді

16 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Тхір О.А.,

при секретарі - Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву представника відповідача ТОВ «Карпатиагропродукт» Василина Ю.М. про відвід головуючого судді у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвоката Леміш Олексій Олексійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатиагропродукт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвоката Леміш Олексій Олексійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатиагропродукт» про стягнення безпідставно набутих коштів.

14 серпня 2019 представником відповідача ТОВ «Карпатиагропродукт» подано заяву про відвід головуючому судді у справі.

Зазначена заява мотивована тим, що, на думку відповідача, процесуальні рішення судді Тхір О.А. свідчать про її упередженість та пряму зацікавленість у вирішенні справи на користь позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

В зв`язку з тим, що розгляд заяви здійснюється без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву про відвід, доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За змістом положень ст.55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Водночас, ст.9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до ст. 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При здійсненні правосуддя судді незалежні і керуються верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У контексті незалежності у рамках судових органів за положеннями Принципу I (2)(d) - «судді не повинні нести обов`язок звітування по суті розглянутих ними справ перед будь-ким поза судовою системою» , а «звіти» по суті справи, навіть перед іншими членами судової системи не сумісні з особистою незалежністю (п. 67 вищенаведеного висновку); водночас, згідно з Рекомендацією N R (94) 12, Принцип I (2)(a)(i) передбачає, що «рішення суддів не повинні бути предметом перегляду поза процедурами оскарження, як це передбачено законом».

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проаналізувавши положення ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, відсутність правових підстав для його задоволення, у зв`язку з чим вважає за необхідне передати цивільну справу до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для визначення судді в порядку ч. 1 ст.33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді Тхір О.А. До вирішення питання про відвід судді суд зупиняє провадження в даній справі.

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ТОВ «Карпатиагропродукт» Василина Ю.М. про відвід головуючого судді Тхір О.А. у справі № 308/5201/19 вважати необґрунтованою.

Зупинити провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвоката Леміш Олексій Олексійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатиагропродукт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про стягнення безпідставно набутих коштів, - до розгляду заяви про відвід судді.

Заяву про відвід судді передати до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу та передачі іншому судді відповідно ч.1 ст. 33 ЦПК України - для вирішення заяви про відвід в порядку ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Закарпатського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А.Тхір