Провадження № 2-з/760/229/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду і просить забезпечити позов до подачі ним позовної заяви шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, а саме виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області щодо стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ`Росвен Інвест Україна».

Крім того, просить заборонити приватному виконавцю Вольф Т.Л. вчиняти виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису до набрання рішенням суду законної сили.

Посилається на те, що відповідно до реєстру виконавчих проваджень та реєстру боржників 01серпня 2019 року приватним виконавцем Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області.

Виконавчий напис не підлягає виконанню з огляду на те, що він не отримував у відповідача грошових коштів, назва та походження цієї юридичної особи йому невідома.

Крім того, він проживає в м. Дніпро, а виконавче провадження відкрито приватним нотаріусом у м. Києві, що суперечить ч.2 ст.25 Закону України « Про виконавче провадження», оскільки виконавчі дії мають вчинятися за місцем його проживання.

Виходячи з цього, вважає, що існує реальна загроза стягнення з нього коштів за неіснуючим боргом, їх повернення буде практично неможливим, а тому просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

В той же час, відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З заяви вбачається, що заявник має намір звернутися до Броварського міськрайонного суду з позовом про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області таким, що не підлягає виконанню.

В той же час, будь-якої інформації про вчинений виконавчий напис, його зміст та сторін, окрім витягу з реєстру виконавчих проваджень, до заяви не додано, що унеможливлює його ідентифікацію.

Дана обставина перешкоджає суду пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза порушення прав заявника та неможливість чи утруднення виконання рішення суду, а також у тому, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Суд вважає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи неможливість виконання ймовірного рішення суду без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення заяви, а тому підстави для її задоволення відсутні.

Що стосується заборони приватному виконавцю проводити виконавчі дії, такий вид забезпечення позову суперечить ст.150 ЦПК України, а тому не може застосовуватися судом.

Керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.А.Шереметьєва