Номер провадження: 22-ц/813/8227/19
Номер справи місцевого суду: 495/2794/19
Головуючий у першій інстанції Боярський О.О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Тетяна Юріївна) про переведення прав та обов`язків покупця за договором, визнання договору частково недійсним, скасування реєстрації та визнання права власності, на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеськоїпро відмову у забезпеченні позову, постановлену під головуванням судді Боярського О.О. 07 серпня 2019року у м. Білгород-Дністровський Одеської області,

встановила:

У квітні 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про переведення прав та обов`язків покупця за договором, визнання договору частково недійсним, скасування реєстрації та визнання права власності(т. 1 а.с. 10-13).

У серпні 2019 року від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просив накласти арешт на нежитлове приміщення №8, розташоване АДРЕСА_1 , загальною площею 76,5 кв.м. (т. 1 а.с. 247-248).

В обґрунтування заяви представник ФОП ОСОБА_1 посилався на те, що 05 серпня 2019 року, після виникнення спору та під час перебування справи в суді, між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір про розірвання договору купівлі-продажу, серія та номер: 1276. На підставі цього договору, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48097404 від 05 серпня 2019 року і внесено відповідні відомості до державного реєстру про право власності ОСОБА_2 на приміщення № 8 загальною площею 76,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 05 серпня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, серія та номер: 1278, предметом іпотеки якого зазначено вищевказане приміщення. На підставі цього договору, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48099884 від 05 серпня 2019 р. і внесено відповідні відомості до державного реєстру іпотек. Вищевказані обставини, на думку заявника свідчать про те, що відповідачі за допомогою приватного нотаріуса Чухрай Т.Ю., всупереч положень ст. 777 ЦК України та вимог ст. 42 Закону України Про нотаріат, намагаються унеможливити не тільки реалізацію позивачем свого переважного права на придбання орендованого майна, але навіть ускладнити виконання рішення суду, яке може бути ухвалено у справі № 495/2794/19. Також заявник зазначила, що позивачем вже внесено на депозит суду суму коштів, що дорівнює вартості приміщення за спірним договором купівлі-продажу від 21 березня 2019 року, а також додатково суму зустрічного забезпечення у розмірі 10 000 грн. Таким чином, наявне зустрічне забезпечення становить суму, яка значно перевищує вартість майна, на яке може бути накладено арешт. Станом на день звернення позивача до суду майно, на яке позивач має переважне право на придбання, вже зареєстроване як предмет іпотеки, а тому іпотекодержатель ОСОБА_4 , має можливість без будь-якого додаткового погодження звернути стягнення на предмет іпотеки, або іншим чином визначити юридичну долю спірного майна, що створить ситуацію, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, і тому є об`єктивна необхідність вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення №8, розташоване АДРЕСА_2 адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 серпня 2019 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено (т. 2 а.с. 29-32).

В апеляційній скарзі представник ФОП ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що наявні у матеріалах справи докази об`єктивно свідчать про поведінку відповідача, направлену на створення перепон для вирішення справи протягом розумних строків, у зв`язку із чим гарантовано ускладнюється виконання можливого судового рішення у справі (т. 2 а.с. 3839).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ФОП ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, заявником належним чином необґрунтовано свої вимоги щодо необхідності забезпечення позову.

Однак, колегія суддів не може погодитись зі вказаним висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В порядку ст. 150 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, тощо.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є переведення прав та обов`язків покупця за договором, визнання договору частково недійсним, скасування реєстрації та визнання права власності.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно на підставі свідоцтв, правочинів тощо, є похідним від набуття права власності на нерухоме майно.

Таким чином, пред`явлені позовні вимоги є вимогами майнового характеру, відтак, забезпечення їх накладенням арешту на нерухоме майно - нежитлове приміщення №8, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,5 кв.м., є обгрунтованим.

Крім того, колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову - накладення арешту на нерухоме майно, щодо якого виник спір у справі, є співмірним із заявленими вимогами про переведення прав та обов`язків покупця за договором, визнання договору частково недійсним, скасування реєстрації та визнання права власності на вказане майно - нежитлове приміщення №8, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,5 кв.м.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника); метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, з урахуванням доказів, які містяться у матеріалах справи, зокрема того, що спірне нерухоме майно вже зареєстроване як предмет іпотеки, колегія суддів доходить до висновку, що неприйняття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки, або іншого визначення юридичної долі спірного майна,

Таким чином, за наявності факту оскарження правових підстав набуття права власності на нерухоме майно, з огляду на пред`явлення вимог майнового характеру, які забезпечуються арештом майна, співмірність заходів забезпечення позову заявленим вимогам тощо, колегія суддів доходить до висновку про необхідність вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 серпня 2019 року про відмову у забезпеченні позову підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 серпня 2019 року про відмову у забезпеченні позову скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову- задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення №8, АДРЕСА_1 , загальною площею 76,5 кв.м.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 26 грудня 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе