ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9209/19 Справа № 2-7964/11 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ ОТП Факторинг Україна 04 травня 2011 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

21 вересня 2011 року по справі ухвалено рішення суду.

ТОВ ОТП Факторинг Україна 07 серпня 2019 року звернувся до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цій справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2019 року у задоволенні заяви ТОВ ОТП Факторинг Українапро видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання - відмовлено.

Не погодившись із такою ухвалою, ТОВ ОТП Факторинг Українаподав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу ТОВ ОТП Факторинг Україна, не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна загальний борг по кредитному договору від 04 жовтня 2007 року в сумі 975882 гривні 32 коп. (основний борг, відсотки і пеня), витрати на судовий збір 1700 грн. і інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 977702 грн. 32 коп.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вказане вище рішення суду (рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2011 року) у встановленому законом порядку набрало законної сили та судом у встановленому законом порядку видано виконавчі листи по справі, які перебували на виконанні у відповідному відділі державної виконавчої служби, однак постановою державного виконавця від 29 серпня 2013 року виконавчий документ було повернуто стягувачу.

Також судом встановлено, що інших відомостей відносно місцезнаходження чи примусового виконання або відомостей та належних та допустимих доказів на підтвердження того, що виконавчі листи, що видано судом, було втрачено, суду не надано.

Судом також встановлено, що у заяві не зазначено обставини, які свідчать про поважність пропуску вказаного строку з поважних причин, оскільки з вказаною заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду лише у серпні 2019 року, тобто майже через шість років після повернення виконавчих листів стягувачу, крім того у заяві останній про це не зазначає та на підтвердження не надано жодного доказу, що цей строк дійсно було пропущено саме з поважних причин і є передбачені законом підстави для його поновлення.

Враховуючи вищезазначене, відмовляючи ТОВ ОТП Факторинг Україна у задоволенні його заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не зазначено обставин та не надано доказів втрати виконавчого листа державною виконавчою службою. Крім того, суд першої інстанції посилався на відсутність доказів поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Із вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст.77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що жодних доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, враховуючи, що виконавче провадження було відкрито у 2013 році, а з заявою стягувач звернувся лише у 2019 році, заявником суду надано не було, в зв`язку із чим законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви в цій частині.

Також, обгрунтованим є і висновок суду про відмову у задоволенні вимоги про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки доказів втрати оригіналу виконавчого листа суду надано не було. Крім того, матеріали справи не містять доказів втрати оригіналу виконавчого листа. Не надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 30.07.2013 року державним виконавцем Більчук О.А. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, однак постановою державного виконавця від 29 серпня 2013 року виконавчий документ було повернуто стягувачу, а з заявою про видачу дублікату та поновлення строк заявник звернулася лише у серпні 2019 року, тобто заявник шість років не цікавився станом виконавчого провадження.

Вказані вище обставини спростовують доводи апелянта про те, що виконавчий документ було втрачено і пропущено строк на його пред`явлення з об`єктивно незалежних від ТОВ ОТП Факторинг Україна підстав.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг України" залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова