ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6969/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Долі М.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2019 ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи з дня подання позову до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним чином. Вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбі протягом 2011-2017 років. У шлюбі в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З лютого 2016 року вона з відповідачем проживає окремо. Матеріально відповідач утримувати дитину не допомагає, в натуральній формі допомоги не надає та не приймає участі у вихованні доньки. Добровільно сплачувати аліменти в розмірі, який передбачений законом не бажає. Відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших дітей та не сплачує аліменти іншим особам. Він у змозі надавати грошову допомогу доньці, але добровільно таку допомогу не надає. Дочка проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . В лютому 2016 року відповідач пішов з її квартири, та згідно з рішенням суду від 15.01.2019 відповідача визнано таким, що втратив право користуватися квартирою АДРЕСА_2 . Без допомоги відповідача, їй з дочкою дуже скрутно, зараз вона змушена самостійно піклуватися про доньку.

19.08.2019 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено відповідачу право подати до суду відзив на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не прибула, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд задовольнити позовні вимоги, щодо ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак своїми процесуальними правами щодо подання відзиву на позовну заяву не скористався, про причини неявки суд не повідомив, із заявами до суду не звертався.

Враховуючи думку позивача, суд розглянув справу у відсутність учасників справи з постановлення заочного рішення у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 25.06.2011, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.02.2017, яке набрало законної сили 06.03.2017, розірвано. (а.с. 16).

У шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 14, 20).

Згідно з заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.01.2019, яке набрало законної сили 05.06.2019, ОСОБА_2 , 1984 р.н. визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3 . (а.с.17). Згідно з відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» від 14.08.2019 ОСОБА_2 , 1984 р.н. вибув з адреси місця реєстрації - АДРЕСА_1 , за рішенням суду (а.с. 20).

Як зазначила позивач, угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, відповідач добровільно сплачувати аліменти не бажає. (а.с. 1).

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дітей їх мати, є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у зазначеному розмірі щомісячно на дитину є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини.

За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити.

При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 7, 10 - 12, 76 - 83, 141, 258, 259, 263, 265, 274 - 282, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180 - 183, 191 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 19.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, ІПН: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: М.О. Заставенко