Справа № 453/565/19
№ провадження 2/453/299/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 серпня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Корнута Т.Б.,

без учасників справи,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 13.05.2019 року звернувся у суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2 і зареєстрований виконавчим комітетом Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області 08.03.1997 року, актовий запис № 1.

Ухвалою судді від 10.06.2019 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.

Позов обґрунтовано тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.03.1997 року. Від шлюбу сторони мають одну дитину сина ОСОБА_3 , який на даний час вже повнолітній. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та постійні конфлікти у сім`ї. Вони не проживають разом вже сімнадцять років, миритися та зберігати шлюб не бажають, оскільки їхні відносини, як подружжя, припинені остаточно, без будь-якої можливості у подальшому їх поновити. Відповідач вже тривалий час проживає з іншим чоловіком, а, відтак, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, хоча був належно повідомленим про дату, час та місце підготовчого засідання у справі, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення почтового відправлення судової повістки від 20.06.2019 року. Разом з тим, позивач 22.08.2019 року під вх. № 3798/2019 подав суду клопотання,в якому позов підтримав, просив такий задовольнити з наведених у ньому підстав, а розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, хоча була належно повідомленою про дату, час та місце підготовчого засідання у справі, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення почтового відправлення судової повістки від 20.06.2019 року. Разом з тим, відповідач подала заяву вх. № 3799/2019 від 22.08.2019 року про розгляд справи у її відсутності, у котрій також зазначила про визнання позову у повному обсязі із повідомленням суду про обізнаність із наслідками визнання позову. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, - немає.

Оскільки у підготовче засідання не з`явилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити підготовче засідання у справі без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сторони вступили у шлюб 08.03.1997 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області, про що зроблено актовий запис № 1.

Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 08.05.2019 року.

Від спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час вже повнолітній.

Статтею 110 СК України визначено право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя, а підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя встановлені ч. 1 ст. 112 вказаного Кодексу.

Судом встановлено, що сторони не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та змісту поданих ними на адресу суду заяв процесуального характеру.

Також, судом встановлено, що причиною розладу у сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони протягом останніх сімнадцяти років не проживають разом. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони не бажають миритися. Відтак, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, порушують їх особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через відсутність взаєморозуміння, неприязні стосунки, які призвели до того, що позивач та відповідач не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, а їх шлюб носить формальний характер. Відповідач вже створила іншу сім`ю.

Таким чином, на переконання суду, подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу є недоцільним, буде суперечити інтересам обох сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу.

Як роз`яснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя.

Виконуючи вищенаведені приписи, судом беззаперечно встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми і це підтверджується зібраними у справі доказами, у зв`язку з чим суд вважає, що подальше спільне життя подружжя сторін і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 200, 206, 247, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,зареєстрований виконавчим комітетом Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області 08 березня 1997 року, актовий запис № 1.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачеві прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Суддя В.Я. Микитин