Постанова

Іменем України

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 450/1091/16-ц

провадження № 61-12938св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Львова,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова на рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2017 року у складі колегії суддів: Ванівського О. М., Савуляка Р. В., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року управління Пенсійного Фонду України в Пустомитівському районі Львівської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в загальному розмірі 30 493,92 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2012 року в справі № 1316/954/2012 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2013 року вказану постанову залишено без змін.

На виконання зазначених судових рішень управлінням Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області з 14 вересня 2011 року призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно списку № 2 та виплачено пенсію за період з 14 вересня 2011 року по 30 квітня 2014 року в загальній сумі 30 493,92 грн.

Однак ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 березня 2014 року скасовано зазначені судові рішення, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатом розгляду справи, Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено постанову від 15 травня 2014 року, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Оскільки вказана постанова суду набрала законної сили 26 травня 2014 року, позивач вважає, що виплачена ОСОБА_1 пенсія за період з 14 вересня 2011 року по 30 квітня 2014 року в загальній сумі 30 493,92 грн підлягає поверненню відповідачем.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2016 року позов управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області безпідставно набуті кошти в загальному розмірі 30 493,92 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення судів, які стали підставою для нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 за період з вересня 2011 року по квітень 2014 року, скасовано, тобто відпала правова підстава для набуття відповідачем спірного майна (коштів), а тому отримані кошти у зальному розмірі 30 493,92 грн, підлягають стягненню на користь позивача як такі, що набуті безпідставно.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2017 року скасовано рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2016 року, а в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не надав суду жодних доказів того, що нарахування пенсії не було добровільним, а дії її одержувача є недобросовісними. Крім того, як вважав апеляційний суд, в позові фактично ставиться питання про поворот виконання рішення суду першої інстанції у зв`язку з його скасуванням в касаційному порядку, що врегульовано статтями 265, 266 КАС України (в редакції чинній на момент вирішення спірних правовідносин).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Львова звернулося з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова, витребувано її матеріали з Пустомитівського районного суду Львівської області.

Ухвалою суду касаційної інстанції від 06 грудня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

На виконання підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» 01 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова аргументована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про добровільність виплати позивачем на користь відповідача суми коштів призначеної ОСОБА_1 за рішенням суду пенсії.

Беручи до уваги відсутність добровільності виплати коштів (пенсії), оскільки такі виплачені на виконання рішень судів та в межах виконавчого провадження, до спірних правовідносин не може бути застосовано положення статті 1215 ЦК України

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У серпні 2017 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на касаційну скаргу. В наданих запереченнях відповідач просила рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2017 року залишити без змін.

ОСОБА_1 зазначила, що рішення, на підставі якого проведено нарахування та виплату пенсії відповідача, не є майновим, а має зобов`язальний характер, тобто з позивача не стягнено суму пенсії, а лише було зобов`язано призначити пенсійне забезпечення. Більш того, добровільність виплати, відсутність розрахункової помилки зі сторони позивача або ж недобросовісної поведінки зі сторони відповідача є безсумнівними.

Таким чином, відповідач вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосувати норму статті 1215 ЦК України щодо неможливості повернення безпідставно отриманих коштів у зальному розмірі 30 493,92 грн, виплачених як пенсія.

Крім того, відповідач вказала, що Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Львова не є учасником цієї цивільної справи, оскільки позивачем є управління Пенсійного Фонду України в Пустомитівському районі Львівської області. Тому, на переконання відповідача, касаційна скарга не підлягає розгляду, оскільки подана юридичною особою, яка не є учасником справи.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких мотивів.

Суди встановили, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2012 року в справі № 1316/954/2012 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області та зобов`язано названий пенсійний орган «…призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. «б» ч. 1. Ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України».

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2013 року в справі № 876/1255/13 постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2012 по справі № 1316/954/2012 залишено без змін.

На виконання рішень судів, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 липня 2013 року ВП № 39115797, управлінням Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 14 вересня 2011 року.

Не погоджуючись з вказаними вище судовими рішеннями, управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області оскаржило їх до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 березня 2014 року скасовано постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2013 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 травня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання неправомірною відмови управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області у призначені пенсії на пільгових умовах відмовлено. Вказана постанова набрала законної сили 26 травня 2014 року.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Наведена норма застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Згідно з статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

У статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

ЇЇ тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних сум.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 (провадження № 14-445цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком апеляційного суду про те, що в справі відсутні докази недобросовісної поведінки з боку відповідача, а також того, що нарахування пенсії позивачем не було добровільним чи здійсненим за наявності рахункової помилки з боку особи, яка провела виплати.

Виходячи з таких обставин, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про стягнення безпідставно набутих коштів задоволенню не підлягають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною першою статті 410 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду апеляційної інстанцій ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук