Справа №621/3245/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Бородавки К.П.

за участю секретаря Єрмоленко О.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення вартості сплачений житлово-комунальних послуг, -

встановив:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 (далі відповідач) на свою користь:

- Ѕ частину вартості спожитих та оплачених позивачем комунальних послуг (електроенергії) за період з 28.01.2016 по 01.10.2019 в сумі 4468,16 грн (8936,32 грн : 2);

- Ѕ частину вартості спожитих та опалених позивачем комунальних послуг (газ) за період з 01.01.2016 по 10.10.2019 в сумі 12 982,91 грн (25965,82 грн : 2);

- Ѕ частину вартості спожитих та оплачених комунальних послуг (вивіз твердих побутових відходів) за період з жовтня 2016 року по вересень 2019 року (включно) в сумі 746,16 грн (1492,33 :2).

В обґрунтування позову зазначено, що позивачу на праві особистої приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований та проживає відповідач, користується житлово-комунальними послугами, але відмовляється в добровільному порядку відшкодовувати позивачу Ѕ частку їх вартості, що завдає матеріальних збитків, оскільки за спірний період позивач зі своїх коштів сплачувала вартість спожитих комунальних послуг.

Ухвалою суду від 07.11.2019 провадження у справі відкрито, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.22-23).

Ухвалою суду від 28.11.2019 заяву позивача про допит свідків ОСОБА_4 та позивача задоволено (а.с.35).

Позивач та її представник адвокат Браславська О.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, навівши доводи аналогічні викладеним в позові.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, проте правом наданні відзиву на позов не скористався, відзив не надав, зазначивши в судовому засіданні, що він дійсно зареєстрований та проживає в спірному будинку позивача з 2010 року, іноді він здійснює оплату спожитих комунальних послуг, але вже рік як не працює, оплату в останній рік не здійснював; зауважив, що позивач спеціально позивається до нього, щоб не віддавати борг, але доказів наявності боргу, як і доказів на підтвердження здійснення ним оплати комунальних послуг у нього не має. З позивачем відповідач перебував в цивільному шлюбі, останнім часом позивач з ним в спірному будинку не проживає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 є позивач на підставі договору купівлі - продажу від 13.04.2010, посвідченого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л., зареєстрованого в реєстрі під №505 (а.с.8), що підтверджується й витягом з Державного реєстру правочинів (а.с.9) та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.04.2010 №25901841 (а.с.10).

За відомостями паспорту громадянина України на ім`я відповідача, дослідженому в судовому засіданні під час встановлення особи відповідача, та довідки Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області від 15.11.2019 №02-19/1270 відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Згідно з довідкою абонента «Харківобленерго» від 18.09.2019 позивачем сплачено за послуги електроенергії у сумі 8 426,32 грн за період з 28.01.2016 по 19.12.2018 (а.с.12), за вересень 2019 510,00 грн (а.с.13), тобто всього 8936,32 грн.

З відповіді ТОВ «Харківгаз Збут» від 17.10.2019 №617-ЛВ-18007-1019 вбачається, що за період з січня 2016 р. по вересень 2019 р. за особовим рахунком на ім`я позивача за вищевказаною адресою сплачено 25 762,16 грн, станом на 30.09.2019 обліковується борг в розмірі 203,6 грн, який сплачений позивачем в жовтні 2019р., тобто всього за спірний період оплачена сума в розмірі 25965,82 грн (а.с.14-15).

Згідно з розрахунку КП «Зміїв-Сервіс» від 03.10.2019 за вивіз твердих побутових відходів у період з 10.2016 по 09.2019 та квитанції за жовтень 2019 р. абонентом позивачем за вищевказаною адресою сплачено 1492,33 грн (а.с.16-18).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона є донькою позивача, відповідач є цивільним чоловіком позивача, який з 2010 р. проживає в будинку, що належить матері, позивач з липня 2019 р. в цьому будинку не проживає, проте оплату комунальних послуг здійснює самостійно, відповідач не допомагає; свідок одружена та проживає за іншою адресою.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач, пояснила, що вона з 2016 р. оплату комунальних послуг в спірному будинку здійснює самостійно, іноді дійсно просила відповідача оплатити на пошті комунальні послуги, але гроші на їх оплату давала відповідачу позивач, яка працює швачкою не офіційно; відповідач, зокрема з 2016 р. боргами за комунальні послуги не цікавився та гроші на їх оплату не давав; наразі позивач в будинку не проживає через взаємовідносини з відповідачем.

Учасниками справи в судовому засіданні визнано, що у вказаному будинку, в тому числі з 2016 року, проживають позивач та відповідач.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Розв`язуючи спір, суд виходить з таких норм права.

Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

За приписами ст.160 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно зі ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За приписами ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Відповідно до наданих позивачем листів та квитанцій документально підтверджена сплата коштів позивачем за спірний період за комунальні послуги з електроенергії в розмірі 8936,32 грн, з газопостачання в розмірі 25 965, 82 грн, з вивозу твердих побутових відходів в розмірі 1492,33 грн.

Відповідач підтвердив, що, в тому числі з 2016 р., проживає в будинку позивача за адресою АДРЕСА_1 , отже користується нарівні з позивачем усіма житлово-комунальними послугами, а відтак, в силу наведених законодавчих приписів, несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач в порушення свого процесуального обов`язку не надав суду доказів того, що він надавав кошти позивачу на оплату житлово-комунальних послуг, сума за якими склала спірну суму заборгованості, тобто участь відповідача в оплаті наданих комунальних послуг в спірному періоді останнім не доведена.

Одночасно суд враховує, що відповідач не обмежений у працездатності, отже має можливість за рахунок заробітку нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, якими він користується, проживаючи в будинку, що належить на праві власності позивачу, витрати якої на оплату комунальних послуг суттєво збільшуються у зв`язку із проживанням в будинку відповідача.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 13,19, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про стягнення вартості житлово-комунальних послуг (в порядку регресу)- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму за комунальні послуги з електроенергії в розмірі 4 468, 16 грн, що складає 1/2 частину від 8936,32 грн, сплачених ОСОБА_2 за період з 28.01.2016 по 01.10.2019.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму за комунальні послуги з газопостачання в розмірі 12 982, 91 грн., що складає 1/2 частину від 25 965, 82 грн, сплачених ОСОБА_2 за період з 28.01.2016 по 01.10.2019.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму за комунальні послуги з вивозу твердих побутових відходів в розмірі 746, 16 грн, що складає 1/2 частину від 1492,33 грн, сплачених ОСОБА_2 за період з 28.01.2016 по 01.10.2019.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 26.12.2019.

Суддя К.П. Бородавка