Провадження № 2/161/3389/19
У Х В А Л А

20 серпня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В. з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

Заступник керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся в суд із позовом до Боратинської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення, повернення земельної ділянки, згідно з яким просить визнати незаконним та скасувати рішення Боратинської сільської ради від 29.12.2011 № 10/5 , на підставі якого ОСОБА_1 отримав у власність земельну ділянку площею 0,1000га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_1 , та зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,1000 га у власність територіальної громади Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області.

Одночасно позивач звернувся в суд із заявою про забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі, згідно з якою просить забезпечити позов заступника заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави, пред`явлений до Боратинської сільської ради, ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на вказану земельну ділянку.

Заяву обґрунтовує тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що міститься в матеріалах позову, спірна земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі рішення Боратинської сільської ради від 29.12.2011 № 10/5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність, який відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись цією земельною ділянкою, а тому існує ймовірність, що відповідач з метою збереження вказаної земельної ділянки може її відчужити на користь інших осіб.

Невжиття заходів забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1000га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташовану в межах населеного пункту с. Рованці Луцького району Волинської області, та належну на праві власності ОСОБА_1 , може призвести до її відчуження третім особам, що значно утруднить або унеможливить в подальшому виконання рішення суду та повернення її територіальній громаді.

Дослідивши матеріали справи, суд установив таке.

Відповідно частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду заяви у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи, зокрема, може відчужити майно, а тому підставою забезпечення позову є саме обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спір між сторонами є реальним та носить матеріальний характер. З урахуванням наведеного, суд вважає, що заяву слід задовольнити, оскільки невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 244, 259-261 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, належну ОСОБА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована в с. АДРЕСА_1 Луцького району Волинської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати Луцькому районному відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області (вул. Винниченка, 27 а, м. Луцьк, 43001) для забезпечення виконання ухвали та вжиття заходів, передбачених даною ухвалою.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Івасюта Л.В.