Справа №: 343/80/19
Провадження №: 2/0343/571/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 343/80/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Долина-Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій),

за участю: представника позивача - Корбута П.Д.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ТзОВ фірма "Долина-Сервіс" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 2300,13 гривень та оплату судового збору в розмірі 1921 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що ТзОВ фірма «Долина-Сервіс» з 01.01.2013 є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Товариство зверталося до Долинського районного суду про стягнення заборгованості за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкової територій з ОСОБА_1 , однак судовий наказ від 31.05.2018 по справі №343/864/18 був скасований на підставі заяви відповідача про скасування судового наказу, тому змушені звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , на якого відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . ТзОВ фірма «Долина-Сервіс» з 01.01.2013 по 31.05.2017 була виконавцем житлово-комунальної послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій. Таким чином між ними виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки товариство надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується. Квартира відповідача є упорядкованим житловим приміщенням, забезпеченим всередині технічною можливістю споживання всіх комунальних послуг. Відмови від споживання послуг споживач не заявляв, технічні можливості щодо обмеження вжитку комунальних послуг всередині квартири відсутні. Незважаючи на неодноразову пропозицію зі сторони ТзОВ фірми «Долина-Сервіс» про укладення договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, відповідач її проігнорував. Обов`язок укласти договір лежить на позивачу, оскільки споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового. Однак, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не лише на договорі, але й на законі, то відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати за надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Договір про надання послуг між ТзОВ фірма «Долина-Сервіс» та ОСОБА_1 не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачу надавалась, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Щомісяця з 01.01.2013 по 31.05.2017 позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак останній кошти за вказані послуги не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість, яку позивач змушений стягувати у судовому порядку. Так, вперше ТзОВ фірма «Долина-Сервіс» зверталася до Долинського районного суду про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 01.09.2015 (тобто включно серпень місяць 2015 року) в сумі 2130,46 грн. Рішенням суду по справі №343/1726/15-ц від 18 вересня 2015 року позов було повністю задоволено і боржником виконано. Проте за період з 01.09.2015 по 31.05.2017 ОСОБА_1 послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій не були оплачені. Тому, в позовному провадженні ТОВ фірма «Долина-Сервіс» змушена вдруге звертатися про стягнення заборгованості в розмірі 2300,13 грн, що вбачається з розрахунку за період з 01.09.2015 по 31.05.2017. Такому зверненню в межах строку позовної давності передувала подача заяви про видачу судового наказу. Відповідач не звертався в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг. Товариство вживало заходи для досудового врегулювання спору за домовленістю між ними, зокрема, відповідачу неодноразово направлялися листи з попередженням про стягнення заборгованості в судовому порядку та пропозицією укладення договору реструктуризації заборгованості при неможливості повної оплати.

Представник позивача в судовому засідання підтримав позов повністю та пояснив, що відповідач не оплачує надані йому послуги, стягнення з нього відбувається тільки на підставі рішенням суду. Заяви ОСОБА_1 стосуються суто його квартири, натомість вони утримують весь будинок і послуги в квартирі не надають. Договір на утримання будинку укладався з Долинською міською радою. У них наявні сертифікати, договори і вони надавали послуги по багатоквартирному будинку. Про те, що вони надають послуги і про необхідність укласти договір вони надсилали повідомлення власникам квартир, а також розміщували про це оголошення в районних газетах. Повідомлення про укладення договору ОСОБА_1 вони надсилали у 2013 році. На даний час вже 2019 рік і відповідно ці повідомлення не збереглися. У комісії по огляду квартири відповідача одним із членів був залучений представник їх підприємства. Співвласники квартири не виявили бажання на утеплення даного будинку. Оскільки мешканці будинку користуються світлом, водопостачанням, ліфтом, а вони забезпечують обслуговування та постачання їх до квартир, крім цього, відремонтували всі мережі, відповідно перші повинні за це платити.

Надав суду відповідь на відзив відповідача, в якій виклав основні контраргументи щодо доводів останнього, а саме:

- на власників приватизованих квартир у багатоквартирному житловому будинку покладено обов`язок укладати договори на надання житлово-комунальних послуг;

- споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, одним із видів яких є послуги: утримання будинків, споруд та прибудинкової території;

- доводи відповідача про те, що між ним та позивачем відсутні договірні відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, а тому у ТОВ фірма «Долина-Сервіс» відсутні правові підстави вимагати оплату за надання вказаних послуг, безпідставні, оскільки надання послуг позивачем та прийняття їх відповідачем є не що інше як дії осіб, з якими закон пов`язує підстави виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань). Отже, відсутність письмового договору з позивачем не може бути підставою для невиконання ОСОБА_1 зобов`язання по оплаті вартості наданих послуг;

- споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними;

- враховуючи, що позивач надавав відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкових території, а відповідач в свою чергу їх приймав та претензій щодо їхньої якості не заявляв, то до даних правовідносин повинні були застосовуватися норми, які регламентують загальні умови виконання зобов`язання, правові наслідки та відповідальність за порушення зобов`язання;

- не заслуговує на увагу і посилання відповідача на те, що він не сплачує за комунальні послуги, тому що ТОВ фірма «Долина-Сервіс» ніяких послуг йому не надає та такої фірми він не знає, оскільки інформація про поступлення та витрати коштів на утримання будинку та прибудинкових території за адресою АДРЕСА_2 з 01.09.2015 по 31.05.2017 свідчить про фактично витрачені кошти на утримання квартири ОСОБА_1 , які включають наступні витрати по статтях: аварійна служба - 6,66 грн, дератизація та дезинсекція - 7,69 грн, прибирання прибудинкової території - 43,17 грн, обслуговуванні мереж водопостачання та водовідведення - 63,64 грн, обслуговування димових та вентиляційних каналів - 70,22 грн, поточний ремонт - 363,08 грн, освітлення сходових кліток - 71,19 грн, обслуговування конструктивних елементів - 189,52 грн, обслуговуванні електромереж - 103,12 грн, технічне обслуговування ліфтів - 955,99 грн, управління - 319,76 гривень. Всього ТОВ фірма «Долина-Сервіс» понесло витрат за вищевказаний період 2540,46 гривень. Борг ОСОБА_1 за цей період - 2300,13 грн, тобто нараховано меншу суму, ніж фактично затрачено позивачем;

- відповідач ОСОБА_1 жодного разу не звертався з актами-претензіями до позивача про надання неякісних чи не в повному обсязі послуг. Про виконавця послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території відповідачу достеменно було відомо, так як рішенням Долинського районного суду по справі №343/1726/15-ц з нього, як власника даної квартири, було стягнено на користь ТОВ фірми «Долина-Сервіс» заборгованість за період з 01.01.2013 по 01.09.2015 в сумі 2130,46 гривень;

- ТОВ фірма «Долина-Сервіс» не являється правонаступником КП «ЖЕО» Долинської міської ради, а тільки відповідно до Договору №3/12/2012 від 03.12.2012 надавали послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкової території;

- доводи відповідача про те, що стягнення з нього заборгованості за період з 01.09.2015 по 31.05.2017 є поза межами строку позовної давності не є правомірними. А також скасування судового наказу Долинського районного суду по справі №343/864/18 від 31.06.2018 не є доказом відсутності його заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Про стягнення заборгованості в сумі 2300,13 гривень з відповідача ТОВ фірма «Долина-Сервіс» звернулася в наказному провадженні. Заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з боржника ОСОБА_1 подана в Долинський районний суд 15.05.2018, проте ухвалою цього ж суду за заявою відповідача 16.07.2018 судовий наказ було скасовано, що не позбавляє позивача звернутися про стягнення заборгованості в порядку позовного провадження. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Враховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як в позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної даності. Відповідно, звернення з заявою про видачу судового наказу в травні 2018 року було в межах строку позовної давності і перервало перебіг позовної давності. А тому після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, підтримав свій відзив, в якому просив відмовити в позові в повному обсязі з таких підстав:

- позивач не надав суду жодних доказів про те, що на його адресу направлялися повідомлення з пропозицією укласти договір;

- відносини між учасниками (власник-споживач і виконавець-виробник) у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Позивач не пред`явив йому договору про надання житлово-комунальних послуг. Між ним та позивачем немає жодних договірних відносин і оплачувати він нічого останньому не повинен;

- відповідач зобов`язаний зробити капітальний ремонт будинку та всіх інженерних мереж, а він цього не зробив, будинку вже більше 40 років. Житлово-комунальні послуги від позивача він відповідно не отримував. Надання послуг, а відповідно і отримання послуг підтверджується відповідними документами. А він не отримував ніяких рахунків на оплату, послуг, листів з попередженнями про стягнення заборгованості і відповідно в них не підписувався;

- у грудні 2015 року він звернувся до міського голови з проханням посприяти усуненню руйнування несучої стіни в його квартирі через прояви плісняви та грибка на ній. Однак створена комісія, у склад якої входив і представник позивача, віднеслась халатно до своєї роботи і не посприяла усуненню цих недоліків. Через рік знову звернувся до міського голови з цим же проханням, проте комісією знову нічого не було зроблено, а рекомендовано йому провітрювати квартиру заміть того, щоб утеплювати її. Відповідно за що він повинен платити;

- у квітні 2011 року він звертався в КП «ЖЕО» (правонаступником якого є позивач) і просив усунути затікання води через отвір його балкону у квартиру, що було прямим обов`язком КП «ЖЕО», оскільки йшлося про зовнішню стіну будинку, яка відграє роль несучої конструкції. Однак, працівник КП «ЖЕО» відповів, що це повинен робити сусід, який живе поверхом вище. Виникає питання, що ж тоді повинна робити організація, яка отримує плату від мешканців будинку за так звані послуги;

- пред`явити будь-які претензії позивачу не міг, бо в нього немає укладеного між ними договору і відповідно він не знав кому їх пред`являти;

- на надані послуги, за які позивач вимагає оплату, він не давав прямої та недвозначної згоди;

- немає жодного акту, який би підтверджував, що такі послуги і їх якість він отримував. Такого акту не може бути, бо жодної роботи на його користь позивач не виконував;

- позивач вже звертався до суду про стягнення з нього заборгованості, однак судовий наказ було скасовано, тому вважає, що він нікому нічого не винен;

- позивач не вказує як він обліковує надання наданих послуг. А він вважає, що послуги повинні бути обліковані сертифікованими приладами, наприклад, освітлення сходових кліток, робота ліфта. Таких приладів в їх будинку не встановлено;

- період 01.09.2015 31.05.2017 вказаної заборгованості в позові виходить за межі позовної давності.

Додатково у своїх запереченнях на відповідь на відзив на позов, надану позивачем, вказав, що інформація, яку пред`являє останній про поступлення коштів і їх витрату на утримання будинку, в якому він проживає, та прибудинкової території з 01.09.2015 по 31.05.2017 ніяк не свідчить про те, що послуги були надані і кошти були потрачені на його квартиру, так як в жодних документах (договорах, актах прийому-виконання робіт) нема його підпису, який би підтверджував факт надання йому та отримання ним послуг. Договори, розрахунки, додатки, які надав позивач стосуються його (позивача) відносин з об`єктами господарювання, але аж ніяк його відносин з позивачем. Позивач не відреагував у своєму відзиві на його заяви-звернення від 2011, 2015, 2016 років, про які вже йшлося, та на те, що послуги, які він надає повинні обліковуватися сертифікованими обліковими приладами.

Викладене у своєму відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив на позов відповідач в судовому засіданні підтримав, ще раз наголосив суду, що позивач йому договору про надання послуг не направляв і такого укладеного договору немає. Не існує також і документів, що підтверджують те, що позивач надавав йому послуги і він їх отримував. Він нічого не підписував. Послуги надаються виключно на договірних засадах. Вважає, що достатнім для утримання будинку є те, що він його не нищить.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 19.07.2019 скасовано заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2019 по справі №343/80/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Долина-Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) та призначено дану справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

2 серпня 2019 оку від відповідача до суду надійшов відзив на позов.

6 серпня 2019 представником позивача подано відповідь на відзив на позов.

12 серпня 2019 відповідачем надано суду письмові заперечення на відводь на відзив на позов.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

з матеріалів справи вбачається, що рішення виконкому Долинської міської ради № 108 від 30.05.2012 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Долина» виконавцем таких послуг у житлових будинках м. Долина визначено комунальне підприємством «Житлово-експлуатаційна організація» або інші суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання послуг з управління будинком, спорудою та прибудинковими територіями і з їх утримання (а.с.10).

ТОВ фірма «Долина-Сервіс» надавало послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на підставі договору 3/12/2012 про визначення виконавця послуги з утримання житлових будинків і прибудинкових територій, укладеного між Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація» та ТОВ фірма «Долина - Сервіс» від 03.12.2012 року (а.с.11-12).

Відповідно до акта від 31.12.2012, будинок АДРЕСА_3 переданий на утримання 01.01.2013 з КП «ЖЕО» до ТзОВ фірма «Долина-Сервіс» (а.с.28-29). В додатку №63 до вказаного акта прийому-передачі будинків міститься основна інформація та характеристика будинку по АДРЕСА_3 (а.с. 30).

Рішенням №383 від 12.12.2012 виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області погоджено розрахунок скоригованого тарифу (а.с.31-33).

Встановлено, що ТОВ фірма «Долина-Сервіс» повідомило громадян про початок своєї роботи з 01.01.2013 (Вісник міської ради №51 від 21.12.2012) та неодноразово зверталося до громадян з пропозицією про укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (оголошення у газетних виданнях «Добра справа» від 9 серпня 2013 року, «Свіча» від 2 серпня 2013 року, «Галичина» від 30 липня 2013 року №112 (4668) (а.с.13).

Згідно з довідкою №469 від 23.01.2019 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, уповноваженим власником квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 (а.с.25).

ТОВ фірма «Долина-Сервіс», відповідно до наданих йому повноважень, надавало вказані у тарифі послуги з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій, зокрема, по АДРЕСА_3 , що підтверджується описаними вище документами.

Відповідачем не пред`являлись претензії у встановленому законом порядку щодо надання послуги.

В судовому засіданні встановлено, що договір між сторонами не укладався, проте фактично послуги позивачем відповідачеві надавалися. Щомісяця з 01 січня 2013 року по 31 травня 2017 року позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак останній кошти за вказані послуги не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги.

Згідно з даними виписки з особового рахунку по квартплаті АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 за період 01.09.2015 -14.0.2019 борг на кінець місяця (квітень 2017) становить 2300,13 грн (а.с.8).

Про наявність боргу станом на 31 травня 2017 року за адресою АДРЕСА_4 в розмірі 2300,13 грн свідчить також інформація про поступлення та витати коштів на утримання будинку та прибудинкових територій з 01.09.2015 по травень 2017 року, в якій по статтях розписано витрати (а.с.48, 152).

На підтвердження наданих послуг позивачем ТОВ фірма «Долина-Сервіс» надало суду такі документи:

- довідки про витрати по будинку пр. АДРЕСА_4 , 4 за вересень 2015 року-грудень 2015 року, січень-грудень 2016 року, січень-травень 2017 року (а.с.49-51, 153-155);

- договір №1394 від 01.03.2013 про постачання електричної енергії та додаток №5 до нього, з яких встановлено, що ТОВ фірма «Долина-Сервіс» оплачувало ПАТ "Прикарпаттяобленерго" за освітлення сходових кліток у будинку по пр АДРЕСА_3 на підставі показників двох лічильників, які встановлені у будинку: ЛТЕ -1,03Т та СТ-ЄА08 (а.с.52-57, 156- 161);

- підрядний договір №28 від 28.12.2012 на технічне обслуговування ліфтів, ремонт ліфтів та додаток №1 до нього (а.с.58-59, 162-163);

- договір на виконання робіт №01/17 від 01.01.2017 та додаток №1 (а.с.60-62, 164-166);

- договір на виконання робіт №01/04/17-в від 01.04.2017 та додаток №1 (а.с.63-65, 167-169).

Судом встановлено, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2015 (справа №343/1726/15-ц) з ОСОБА_1 вже стягувалася заборгованість за надані йому житлово-комунальні послуги, яке набрало законної сили 06.10.2015 і яке, як стверджує позивач, ОСОБА_2 виконав (а.с.26-27).

Також позивач вже звертався до відповідача про стягнення з останнього боргу в розмірі 2300,13 грн за надані йому послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, було видано судовий наказ, однак ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2018 року (справа №343/864/18) судовий наказ скасовано (а.с.7).

1 грудня 2016 року ОСОБА_1 звертався до міського голови із заявою про те, що кожного року в зимовий час на зовнішній стіні його квартири появляється грибок і пліснява, що може призвести до руйнування несучої зовнішньої стіни будинку. У зв`язку з чим просив утеплити цю стіну та створити компетентну комісію, яка б вставила причини промерзання стіни та появи плісняви і грибка (а.с.140, 144).

Звернення ОСОБА_1 Долинською міською радою було розглянуте, обстеження його квартири проведене, про що було складено відповідний акт та було надано відповідь №П-1232-1.7. від 29.12.2016, в якій ОСОБА_1 рекомендовано провести комплекс локальних заходів, які зможуть зменшити негативний вплив факторів, що спричинюють підвищену вологість у квартирі. Крім цього, рекомендовано також забезпечити належний рівень вентиляції в кімнаті, а для забезпечення нормального температурного режиму в приміщенні провести заходи з енергозбереження. Щодо проведення утоплення зовнішніх стін, то йому повідомлено, що такий проект може бути реалізований виключно у комплексному виконанні для цілого будинку (а.с.141, 142, 143, 145, 146, 147).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу сплати заборгованості за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Оцінка суду:

дослідивши та оцінивши в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо), або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 3 цієї статті визначено, що зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як встановлено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Тариф, структура та періодичність надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлювалося рішенням виконкому Долинської міської ради «Про погодження розрахунку скоригованого тарифу» №383 від 12.12.2012 у відповідності до чинного законодавства.

Порядок надання вказаних послуг встановлений Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року.

Відповідно до п.7 цих Правил в редакції від 20.01.2009, що діяла на момент виникнення правовідносин, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" в редакції від 30.09.2011, що діяла на момент виникнення правовідносин, власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку, прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.

Споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004 в редакції від 18.11.2012, який діяв на момент виникнення правових відносин).

Судом встановлено, що ТОВ фірма «Долина-Сервіс» з 01.01.2013 по 31.05.2017 було виконавцем житлово-комунальної послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій, серед яких будинок АДРЕСА_3 . В даному будинку знаходиться належна ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_4 , чого останній не заперечував та не спростовував у судовому засіданні. Відповідач, як власник квартири, зобов`язаний брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Таким чином між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надавав житлово-комунальні послуги, в відповідач ними користувався, так як його квартира є упорядкованим житловим приміщенням, забезпеченим всередині технічною можливістю споживання всіх комунальних послуг. Відмови від споживання послуг споживач не заявляв, технічні можливості щодо обмеження вжитку комунальних послуг всередині квартири відсутні. Незважаючи на неодноразову пропозицію зі сторони ТОВ фірми «Долина-Сервіс» про укладення договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (а.с.13), відповідач її проігнорував.

Таким чином, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг грунтується не лише на договорі, але й на законі, то відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати за надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004 в редакції від 18.11.2012, який діяв на момент виникнення даних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004 в редакції від 18.11.2012 передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому, суд вважає безпідставними твердження відповідача, що такі послуги повинні надаватися особисто йому, а відповідно він повинен підписувати акти приймання виконаних робіт, так як послуга надавалась з метою утримання майна, яке належить всім співвласникам будинку.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказані правові позиції викладені в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 в справі за № 6-2951цс15.

Судом встановлено, що договір про надання послуг між ТОВ фірма «Долина-Сервіс» та ОСОБА_1 не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачу надавалась, тобто, між сторонами наявні фактичні договірні відносини.

В судовому засіданні доведено належними та допустимими доказами правомірність та обгрунтованість щомісячного з 01.01.2013 по 31.05.2017 нарахування позивачем відповідачу плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також те, що останній кошти за вказані послуги не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги в розмірі 2300,13 гривень.

Виходячи із загальних положень та змісту цивільного законодавства України, звичаїв ділового обороту, з урахуванням того, що договір між сторонами не укладався, проте фактичні послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачу надавались, який претензій щодо їхньої якості не заявляв, йому присвоєно особовий рахунок, суд вважає, що до даних правовідносин повинні застосовуватися норми ст.ст. 526, 610, 614 ЦК України, які регламентують загальні умови виконання зобов`язання, правові наслідки та відповідальність за порушення зобов`язання, а тому позов підлягає до задоволення.

Щодо доводів відповідача про те, що період 01.09.2015 31.05.2017, за який позивач просить стягнути заборгованість лежить за межами позовної давності, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною другої статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статті 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягання заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Пред`явлення ТОВ фірма «Долина-Сервіс» суду заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Тобто, судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як в позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, і подання заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної даності.

Враховуючи, що позивач 15.05.2018 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги, який був виданий Долинським районним судом Івано-Франківської області 31.05.2018 та скасований ухвалою цього ж суду за заявою ОСОБА_1 16.07.2018, що не позбавило позивача звернутися про стягнення заборгованості в порядку позовного провадження (у ТОВ фірма «Долина-Сервіс» у вказаний період не було правових підстав для звернення до суду за захистом порушених прав і воно звернувся з позовом у січні 2019 року), а відтак до вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2015 по 31.05.2017, позовна давність не пропущена.

Відповідно, звернення з заявою про видачу судового наказу в травні 2018 року було в межах строку позовної давності і перервало її перебіг, а тому після переривання перебіг позовної давності починається заново і час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Долина-Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) є підставний та підлягає до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, зокрема судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача слід стягнути сплачений згідно з квитанції №240 від 11.05.2018 (а.с.1) судовий збір в розмірі 1921 гривень.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 509, 526, 610, 614, 901, 903 ЦК України, ч.2 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" в редакції від 30.09.2011, ст.13, п.1 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004 в редакції від 18.11.2012, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року в редакції від 20.01.2009 та керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Долина-Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Долина-Сервіс" заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.09.2015 по 31.05.2017 у розмірі 2300 (дві тисячі триста) гривень 13 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Долина-Сервіс" 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Долина-Сервіс", що знаходиться за адресою: вул. Івана Франка, 19, м. Долина Івано-Франківської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення буде складено 23 серпня 2019 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Текст повного судового рішення виготовлено 23 серпня 2019 року.