Справа № 149/1376/19
Провадження №2/149/507/19
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

16.08.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Войнаревич М.Г.,

при секретарі Паламарчук Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:
27.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі виконавчого листа Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області № 2-900/11 виданого 06.09.2011 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час він проходить службу у військовій частині, отримує грошове забезпечення та бажає надавати кошти на утримання свого сина, однак його матеріальне становище змінилось, оскільки за рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 07.03.2019 він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь другої дружини ОСОБА_5 на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 28.01.2019 до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років та на утримання доньок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 28.01.2019 до досягнення ними повноліття. Окрім того зазначає, що має витрати по утриманню житла у якому проживає його дружина та дві доньки, забезпечення своїх побутових потреб, продуктів харчування, а тому, з посиланням на ст. 192 СК України, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати їх у твердій грошовій сумі 1100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні вказали, що пред`явлений позов підтримують та просять його задовольнити, наполягають на стягненні аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідач в судовому засіданні вказала, що заперечує проти пред`явленого позову та просить відмовити в його задоволенні, подала відзив на позовну заяву, у відповідності до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки при ухваленні рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в 2019 року, судом було враховано наявність відкритих виконавчих проваджень і наявність стягнення аліментів на сина ОСОБА_8 , також позивачем не надано доказів на підтвердження визначених ч. 1 ст. 192 СК України обставин, які є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того зазначила, що їх спільна дитина потребує лікування та перебуває на диспансерному обліку, в зв`язку з чим щороку витрачаються значні кошти на його лікування, що підтверджується довідками КНП «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 04.06.2019, випискою із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 , консультативним заключенням Вінницької обласної психіатричної лікарні ім. Ющенка, копії яких приєднано до матеріалів справи. Також зазначила, що з урахуванням сплачених позивачем аліментів на утримання сина вона не зверталась з приводу відшкодування додаткових витрат, будь якої іншої допомоги від позивача не надходило, а тому вважає що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру передбаченому законом.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку що позов задоволенню не підлягає враховуючи наступне.

Відповідно до постанови про прийняття виконавчого провадження від 22.11.2017 підтверджено, що у Хмільницькому міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Хмільницького міськрайонного суду № 2-900/11 від 06.09.2011 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (копія на а.с. 8), що також підтверджено довідкою Хмільницькому міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області № 15.31-25/7549 від 16.04.2019 (копія на а.с. 9).

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (копія на а.с. 17) підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , від якого вони мають двох доньок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження (копії на а.с. 15,16).

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.03.2019, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 28.01.2019 до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років та на утримання доньок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 28.01.2019 до досягнення ними повноліття (копія на а.с.11-12).

З довідки військової частини НОМЕР_2 від 03.05.2019 року № 1619/143/1344 вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу та утримує грошове забезпечення, яке за останні 6 місяців складає: 69 995, 98 грн. (копія на а.с.10). Вказані обставини також підтверджуються постановами про відкриття виконавчих проваджень від 19.04.2019 (копії на а.с. 13-,14).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з часу прийняття рішення Хмільницького міськрайонного суду від 07.03.2019 його матеріальне становище змінилось, оскільки він зобов`язаний сплачувати інші аліменти, а також нести витрати на житло, харчування та забезпечення побутових потреб, а тому, з посиланням на ст. 192 СК України, просить зменшити розмір стягуваних аліментів з 1/4 частини з усіх видів його заробітку на аліменти у твердій грошові сумі 1100 гривень, що дорівнює 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). Обставини на які посилається позивач не є обставинами, які є підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами наявність, передбачених ст. 184 СК України підстав, для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Питання про зменшення розміру аліментів та стягнення їх в частці від доходу, перед судом не ставилось.

При цьому, суд враховує, що у відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи викладене суд вважає, що позивач не довів наявність, передбачених ч. 1 ст. 192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів. Суд також враховує те, що при зменшенні розміру аліментів суттєво погіршиться становище дитини від першого шлюбу, яка хворіє та потребує додаткових витрат на лікування, тому з урахуванням встановлених обставин, дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати по оплаті судового збору компенсувати за рахунок держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 180-184,192 СК України, ст.ст. 141,263-265,273,353-355, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту судового рішення 23 серпня 2019 року.

Суддя Войнаревич М. Г.