Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Дудки Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивувала тим, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є співвласниками 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності. В будинку зареєстровані позивачі ОСОБА_1 , її дочка ОСОБА_7 та відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Вже понад 5 років ОСОБА_6 та понад 9 років ОСОБА_5 не проживають за вищевказаною адресою. У вказаному будинку проживають лише ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , інші позивачі співвласники будинку мешкають за іншою адресою в м. Запоріжжя. Сплачують всі комунальні послуги лише ОСОБА_1 . Коштів на оплату послуг не вистачає, до того ж не можливо оформити субсидію без надання відповідних довідок про майновий стан зареєстрованих членів сім`ї. У зв`язку з вищевикладеним, позивачі просять визнати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачі ОСОБА_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд цивільної справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судові засідання призначені на 08.11.2019 року та 05.12.2019 року не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, належним чином повідомлені за місцем реєстрації, однак, поштові конверти з судовими викликами повернуті з відміткою «інші причини». Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Розглянувши надані позивачами документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є співвласниками 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08.08.2006 року посвідченим Приморською сільською радою на підставі розпорядження органу приватизації №93 від 08.08.2006 року, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11538124 від 14.08.2006 року (а.с.21, 21 зворот).

Як вбачається із довідки Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області №2294 від 13 серпня 2019 року, а також відповідей Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області №377 від 23 серпня 2019 року, та №145/01-18 від 04.10.2019 року на запит суду, відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19, 42, 44).

Згідно акту обстеження від 13 серпня 2019 року (а.с.17), комісія у складі депутата Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області Заболотньої Л.К. та сусідів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , засвідченого секретарем ради ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 у будинку, який належить у 4-х рівних долях ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_7 , зареєстрований з 08.09.2006 року ОСОБА_5 . На даний час за вищевказаною адресою він не проживає, більш як 9 років. Комунальні послуги, податки не сплачує. Домогосподарство не веде. Точної адреси його місця перебування не відомо, телефонного зв`язку не має.

Згідно акту обстеження від 13 серпня 2019 року (а.с.25), комісія у складі депутата Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області Заболотньої Л.К. та сусідів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , засвідченого секретарем ради ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 у будинку зареєстрована з місць позбавлення волі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але фактично з 2013 року, за вищевказаною адресою не проживає. Комунальні послуги та податки не сплачує. Домогосподарство не веде. На даний момент місце її перебування не відоме, телефонного зв`язку не має.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України №475/97ВР від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ч.ч.1,2ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина 1); член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2).

Разом з тим, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які перебувають з позивачами в родинних стосунках, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , належному позивачам, проте більше року без поважних причин не проживають за вказаною адресою, підстав для збереження за ними права користування жилим приміщення не встановлено, створюють перешкоди позивачам у користуванні житлом, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на

апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова