РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8488/15-ц

пр. № 2/759/99/19

16 серпня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді: Величко Т.О.

при секретарі судових засідань: Штанько В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб РУ ГУ МВС України в Святошинському районі м. Києва, Орган Опіки та піклування Святошинської у м. Києві державної адміністрації, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і, суд,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб РУ ГУ МВС України в Святошинському районі м. Києва, Орган Опіки та піклування Святошинської у м. Києві державної адміністрації, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі.

Згідно позовної заяви ( а.с.16-18 т.2) просив суд про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що кв. АДРЕСА_1 згідно ордера №286753 у 1976 році була надана його батьку - ОСОБА_4 на сімью з чотирьох осіб-батька, його дружину та двох дітей. Брат позивача ОСОБА_3 перебував в шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_5 , які були зареєстровані до їх квартири, однак, вліитку 2008 року відповідачка після розірвання шлюбу, відповідачка забрала дитину та свої особисті речі і поїхала проживати до своїх батьків до м.Полтава, де вона проживає і працює, дитина ходить там до школи. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача помер. Оскільки відповідачка з донькою довгий час у спірній квартрі не проживсають без поважних причин, не сплачують комунальні послуги та не утримують квартиру, просив визнати відповідачку такою, що втратила право на користування нею.

29.08.2017 року протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено головуючою суддею Величко Т.О.04.09.2017 року Ухвалою судді дану цивільну справу прийнято до провадження.26.03.2018 року Ухвалою судді позов залишено без руху.10.05.2018 року Ухвалою судді продовжено розгляд цивільної справи.

У судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні.

3-я особа ОСОБА_3 та представники 3-іх осіб до суду не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що кв. АДРЕСА_1 не приватизована, згідно ордеру №286753 від 14.08.1976 року, виданого Київською міською радою була надана ОСОБА_4 на сім"ю з чотирьої осіб - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.5 том 1).

Із довідки форми № 3 КП "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва" від 30.01.2015 року вбачається, що в кв. АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.6 том 1).

Відповідно до наданої суду копії свідоцтва про розіварння шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано 16.11.2012 року (а.с.7 том 1).

Згідно наданої суду копії свідоцтва про смерть від 22.08.2014 року. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10, том 1).

Згідно наданої довідки №107 від 08.04.2015 року, виданої Полтавським спеціалізованим навчально-виховним комплексу № 26 "Перші кроки", ОСОБА_5 дійсно навчається в 4-му класі вказаного навчального закладу (а.с.9 том 1).

Допитана судом свідок ОСОБА_6 показала, що вона є матір"ю позивача, відповідчака її колишня невістка, яка разом з дитиною лишили їх квартиру літом 2008 року за власним бажанням, забрали свої речі і поїхали проживати до м.Полтави, де живуть і до цього часу, відповідачка там працює, дитина навчається у школі, проживають вони там в окремій квартирі, що належить бабусі відповідачки. З того часу відповідачка жодного разу не намагалась заселитись до квартири, ніхто не чинив їй у цьому перешкод. Квартиру не оплачує.

Згідно листа Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 11.08.2015 року за № 36 вбачається, що в ході зробленої ними перевірки інформаційної бази даних ПС «Армор» Святошинського райуправління в період з 2010-2015 років відсутня інформація про звернення до Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві гр. ОСОБА_2 щодо перешкоджання їй у користуванні квартирою АДРЕСА_1 (а.с.65 том 1).Згідно довідки Житлово-експлуатаційної дільниці № 7 від 16.07.2015 року за № 400 вбачається, що за період з 01.03.2015 року по час видачі такої довідки письмових звернень від гр. ОСОБА_2 на мешканців квартири АДРЕСА_1 про випадки створення їй перешкод у користуванні зазначеною квартирою та житлових конфліктів не надходило (а.с.66 том 1).Згідно відповіді Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м.Полтава» від 11.11.2015 року за № 01-11/1378 вбачається, що ОСОБА_5 17.07.2015 року, 18.07.2015 року зверталася на амбулаторний прийом до дільничого педіатра АЗПСМ № 7, що в м.Полтава з приводу отримання довідки про стан здоров`я, для оздоровленнята відпочинку в оздоровчому таборі, при співбесіді з мамою було отримано інформацію від гр. ОСОБА_2 що на теперішній час в цій квартирі проживає бабуся, адресу проживання дитини мати назвати відмовилася.

Судом встановлено, що відповідач не надала суду докази, а також не повідомила про підстави звільнення від доказування, що їй чинилися перешкоди у користувнні квартирою квартири АДРЕСА_1 , вказувала, що добровільно виїхала разом із дитиною із вказного помешкання, витрати по утриманню вказаної квартири не несла.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 1 ст.16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не можу грунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР право користування житловою площею за наймачем зберігається протягом шести місяців. Якщо особа відсутня по місцю реєстрації без поважних причин більше вказаного терміну, вона може бути визнана судом такою, що втратила користування жилим приміщенням.

Таким чином, аналізуючи наявні докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки відповідачка, втратив право користування цим жилим приміщенням після того як залишила квартиру та виїхала. Реєстрація відповідача у квартирі на даний час чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні спірною квартирою, в зв`язку з чим права підлягають захисту в судовому порядку, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. ст.ст. 4, 12, 76 81, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб РУ ГУ МВС України в Святошинському районі м. Києва, Орган Опіки та піклування Святошинської у м. Києві державної адміністрації, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код платника податків не відомий, судовий збір на користь ОСОБА_1 , код платника податків НОМЕР_1 у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарга на рішення суду протягом 30 днів з часу його проголошення.

Суддя: Т.О. Величко