Справа № 462/7181/19
УХВАЛА

24 грудня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міра і К» про зобов`язання нарахування компенсації до заробітної плати при розрахунку вихідної допомоги, провести виплату недоданої суми вихідної допомоги та зобов`язати провести виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку відповідно до ст. 117 КЗпП України,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить зобов`язати відповідача нарахувати компенсацію до заробітної плати при розрахунку вихідної допомоги, провести виплату недоданої суми вихідної допомоги та зобов`язати провести виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку відповідно до ст. 117 КЗпП України.

22.11.2019 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та вказано, в який строк та які саме порушення вимог ст. 175, 177 ЦПК України позивачу слід усунути.

Вказану ухвалу суду позивач отримав 17.12.2019 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

23.12.2019 р. позивач ОСОБА_1 подав суду доповнення до позовної заяви як заяву про усунення недоліків.

Однак, позивач частково усунув вказані в ухвалі суду недоліки та не усунув інших, а саме:

ОСОБА_1 не виконав вимоги ч.2 ст. 95 ЦПК України, а саме не засвідчив поданих копій документів належним чином.

Також, позивач не виконав вимоги п.5. ч. 3 ст. 175 ЦПК України, згідно якого позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, ОСОБА_1 при розрахунку сум компенсації при розрахунку вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку покликається на рішення суду від 06.11.2018 року у справі №462/3924/16-ц, однак копії вказаного рішення до матеріалів даної позовної заяви не подав.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про витребування матеріалів справи № 462/3924/16-ц, то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

ОСОБА_1 не вказав причин неможливості самостійно надати докази, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Крім цього, суд звертає увагу, що матеріали справи №462/3924/16-ц скеровані для розгляду за касаційною скаргою ОСОБА_1 до Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, про що позивачу відомо.

Відтак, ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали суду від 22.11.2019 року щодо зазначення та подання доказів, якими він обґрунтовує свої позивні вимоги, зокрема не подав довідок, розрахункових листів тощо, які містять відомості про розмір нарахованої заробітної плати позивача за останні два місяці роботи, що передували його звільненню, а також кількість відпрацьованих робочих днів за вказаний період.

Також, ОСОБА_1 не подав доказів, які містять інформацію про проведення відповідачем фактичного розрахунку із позивачем.

Крім цього, не подано документів, які містять відомості про причини звільнення ОСОБА_1 , зокрема копії трудової книжки.

Також, ОСОБА_1 подав суду розрахунок сум, які підлягають стягненню, однак, у прохальній частині поданої позовної заяви у новій редакції не конкретизував такі, а тому не розкрив змісту вказаних позовних вимог, не вказавши сум, які слід стягнути із відповідача на його користь, що суперечить вимогам ст. 175 ЦПК України.

Крім цього, як доказ скрутного матеріального становища для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, останній подав довідку, видану Львівським міським центром зайнятості про дохід ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 р. по 30.11.2019 р., з якої вбачається, що позивач з серпня 2018 р. по листопад 2019 р. не отримує доходу та зареєстрований як безробітний у Львівському міському центрі зайнятості.

Однак, така довідка не є підтвердженням відсутності доходу у ОСОБА_1 , оскільки такі відомості надають органи Державної фіскальної служби України з Державного реєстру фізичних осіб платників податків.

Інших відомостей про свій матеріальний стан на час звернення із позовом до суду листопад 2019 року, ОСОБА_1 не подав.

Із змісту п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору, є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, склад сім`ї, наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, до матеріалів позовної заяви не долучено жодних належних доказів скрутного матеріального стану, на підставі яких суд міг би звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув вказані в ухвалі суду недоліки у встановлений строк, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міра і К» про зобов`язання нарахування компенсації до заробітної плати при розрахунку вихідної допомоги, провести виплату недоданої суми вихідної допомоги та зобов`язати провести виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку відповідно до ст. 117 КЗпП України - вважати неподаною та повернути позивачу.

Одночасно роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку та строки передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.