26.12.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 533/1240/19
провадження № 2/533/361/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Лизенка А.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Рихлик ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання Кумаки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області про зобов`язання надати в оренду землю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про зобов`язання відповідача надати в оренду земельні ділянки площею 3,47 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому в оренду земельних часток (паїв), які належали його померлим батькам, але отримав відмову, оскільки вказані земельні ділянки вже передані в оренду.

Ухвалою суду від 09.10.2019 року відкрито спрощене провадженні у справі.

Відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що за життя його батьки мали земельні частки (паї) колишнього КСП ім.Ватутіна. Після їх смерті позивач разом із рідною сестрою успадкували у рівних частках земельні ділянки. Позивач оформив спадкові права на майно та користується земельними ділянками батьків. В свою чергу, його сестра, подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, але не оформила спадкові права та 12 років тому виїхала на інше місце проживання. Оскільки місцезнаходження сестри невідомо, то її земельні ділянки використовує відповідач як невитребувані паї. Позивач вважає, що має право на оренду земельних ділянок, які належать його сестрі, так як вона виїхала та не використовує їх.

В судовому засіданні представник відповідача, голова сільської ради, позов не визнав. Пояснив, що спірні земельні ділянки дійсно належали на праві власності батькам позивача. Позивач разом із сестрою успадкували ці земельні ділянки. Оскільки сестра позивача поїхала з села, спадкові права не оформила, то сільрада обліковує її земельні ділянки як не витребувані паї та передала їх в оренду. Заяв про визнання спадщини відумерлою сільрада до суду не подавала.

Вислухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками позивача (а.с.14).

Вказані особи померли, що визнається представником відповідача, тому не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.

За життя ОСОБА_4 мала на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,47 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ №045766 (а.с.42).

Крім цього, за життя ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину отримала право на земельну частку (пай) КСП ім.Ватутіна площею 3,58 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №778003 (а.с.41). За поясненнями позивача це право успадковано його матір`ю після смерті батька.

Сторонами не надано жодного доказу щодо спадкування майна померлої ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до ч.8 ст.93 Земельного кодексу України орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

В той же час, оскільки за поясненнями представника відповідача спадщина ОСОБА_4 не визнавалась відумерлою, то вищевказані земельні ділянки (право на їх отримання) в будь-якому разі не є землями комунальної власності або територіальної громади, тому відповідач не уповноважений на розпорядження цими землями, в тому числі, на вирішення питань щодо передачі їх в оренду.

Суд критично оцінює інформацію, які міститься в «Списку осіб на земельні частки (паї) право власності яких припинено у зв`язку зі смертю власника (невитребувані паї)» (а.с.40), оскільки вона суперечить ст.140 Земельного кодексу України, так орган місцевого самоврядування не подавав заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку ст.1277 ЦК України.

Таким чином, на думку суду, відповідач по справі є неналежним відповідачем, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову та не потребує з`ясування інших обставин справи.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.258 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області про зобов`язання передати в оренду землю, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Лизенко

Повний текст рішення складено

та підписано 26.12.2019 року