Справа № 211/5415/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 серпня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гринь Н.Г.,

секретаря судового засідання - Фартушної Є.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2012 року на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2012 року за позовом ОСОБА_2 з нього присуджено стягнення аліментів на її користь на утримання їх доньки ОСОБА_3 у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття. З 18.02.2017 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_4 Від другого шлюбу у нього народися син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його дружина подала до нього позовні заяви про стягнення аліментів на її утримання та утримання їх неповнолітнього сина у розмірі ј частини. Угоди між сторонами про добровільне зменшення розміру аліментів між ними досягнуто. Зважаючи на те, що відповідач працює, має постійний високий дохід просить зменшити розмір адіментів.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник відповідача ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Свої заперечення обґрунтовано тим, що після винесення рішення про стягнення аліментів зі ОСОБА_1 вона тривалий час не отримувала аліментів на утримання їх спільної дитини, у зв`язку із чим вона зверталась як до правоохоронних органів і до виконавчої служби, оскільки позивач ухилився від сплати. На момент винесення рішення про стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_4 до досягненням сином ОСОБА_5 трирічного віку та рішення про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, він був згодний з позовними вимогами, достеменно знаючи про сплату аліментів на утриманні доньки від попереднього шлюбу. Враховуючи вище викладене позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки як одна дитина ОСОБА_3 , так і інша дитина ОСОБА_5 мають рівні права на утримання при цьому розмір на їх утримання має бути рівний.

Відповідь на відзив ОСОБА_1 не подав, додаткового часу для цього не потребував.

До судового засідання позивач не з`явився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд зменшити розмір аліментів з ј частини до 1/6 частини.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлялась належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Сторони перебували у шлюбі зареєстрованому в Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №397, який було розірвано рішенням Довгинцівського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської лобасті від 01.12.2015 року (а.с. 47).

Від шлюбних стосунків сторони мають спільну малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 27.10.2010 року (а.с.48).

Як вказував позивач, що також підтвердила відповідач, після припинення шлюбно-сімейних стосунків дитина залишилась проживати з ОСОБА_2 , спір про визначення місця проживання між сторонами відсутній.

На підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2012 року з ОСОБА_1 присуджено стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини ОСОБА_2 у розмірі ј частки його заробітку до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 02.08.2012 року (а.с. 49). На виконання рішення суду видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження (а.с.50).

Як вказувала відповідач, позивач мав заборгованість з аліментних платежів, у зв`язку з чим остання зверталась до суду, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2013 року та від 16.07.2015 року було закрито кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 обвинуваченого за ч.1 ст. 164 КК України у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення (а.с. 56, 57).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на зміни в його матеріальному та сімейному становищі, які ускладнюють сплату ним аліментів в дійсному розмірі.

Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Так, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України.

Аналогічне роз`яснення надане і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3.

При цьомо, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Разом із тим, право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст.182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів.

Оскільки спір між сторонами виник з приводу розміру аліментів, тому при визначенні їх розміру та доцільності зменшення попередньо визначеного відповідно до ст.182 СК України суд обов`язково враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших аліментних зобов`язань; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В ході судового розгляду встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , у нього змінився сімейних стан.

Так, 18.02.2017 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 зареєстрований Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 18.02.2017 року (а.с.9).

Від цього шлюбу у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідченням чому є свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_3 від 29.09.2018 року (а.с.10).

Крім того, з ОСОБА_4 звернулась до суд з позовними заявами про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 та на утримання ОСОБА_4 до досягнення їх сином трирічного віку. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2019 року з ОСОБА_1 присуджено стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини ОСОБА_4 у розмірі ј частки його заробітку до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку.

За даних обставин суд приходить до висновку про дійсність та істотність змін в сімейному становищі ОСОБА_1 як платника аліментів в порівнянні з тим, що існувало на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки від першого шлюбу.

Відповідно до ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Посилання відповідача на наявність у ОСОБА_1 заборгованості по аліментам у минулому, суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не мають значення для вирішення справи.

Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що здійснення відрахувань в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання їх доньки ОСОБА_3 за наявності у нього на утриманні сина від іншого шлюбу та дружини, що є свідченням істотних змін в його сімейному та матеріальному стані, суперечитиме зазначеним у ст.3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення, в даному випадку у суду наявні підстави для зміни розміру аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 з 1/4 частки до 1/6.

Згідно з загальних вимог процесуального права щодо набрання рішенням суду законної сили, аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з часу набрання рішенням суду законної сили.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не заявлялася вимога про відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору та не наводився попередній розрахунок, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.182, 192 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2012 року, із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом їх зменшення з 1/4 частки на 1/6 частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 23.08.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь