Справа № 692/1215/19
Провадження № 2/692/736/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Левченківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу Бірюк Олег Васильович та ОСОБА_2 , про тлумачення змісту заповіту,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач з позовом про тлумачення змісту заповіту. Позов мотивувала тим, що 06.12.2001 року її вітчим ОСОБА_3 склав заповіт, в якому зазначив про те, що на випадок смерті з належного йому за законом майна, а саме належний йому сертифікат на земельну частку (пай), серії РН № 934709 завідає ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Замість сертифікату 28.05.2003 року було видано державний акт на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,06 га, кадастровий номер :03:001:001:0223. Не будучи обізнаним у суттєвості різниці між юридичними поняттями, сприймаючи термінологію щодо назви правовстановлюючих документів та об?єктів, на які вони видані як на одне й те саме, заповідач ОСОБА_3 не вніс зміни до заповіту. Після смерті вітчима позивачка прийняла спадщину, подавши до нотаріуса заяву. Замість сертифіката нотаріусу було надано держаний акт на право власності на земельну ділянку. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки майно, що вказане спадкоємцем у заповіті, не підтверджується тим документом, що вказане в цьому заповіті. Просить суд розтлумачити заповіт ОСОБА_3 про те, що волевиявлення його при вчиненні заповіту було спрямоване на те, що він заповів ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач в судове засідання не з?явилася, надала суду заяви про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Відповідач в судове засівання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його представника.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову.

Приватний нотаріус Бірюк О.В. в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06.12.2001 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким на випадок смерті належний йому сертифікат на земельну частку (пай), серії РН № 934709 заповів ОСОБА_1 . За життя ОСОБА_3 замість сертифіката отримав державний акт на право власності на земельну ділянку від 28.05.2003 року, площа земельної ділянка 4,06 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Левченківська сільська рада Драбівського району Черкаської області. Зміни до заповіту внесені не були. Згідно ст.1256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) тлумачення заповіту може бути здійснено після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється відповідно до ст. 213 ЦК України. Ч.2 ст. 213 ЦК України передбачено, що на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. З витребуваної у нотаріуса спадкової справи після смерті ОСОБА_3 вбачається, що позивач єдина спадкоємиця, яка звернулася з заявою про прийняття спадщини. Відтак, суд вважає, оскільки крім позивача інші особи не зверталися до нотаріуса, вона має право на звернення до суду з позовом про тлумачення заповіту, оскільки це єдиний спосіб захисту порушеного, на її думку, права при спадкуванні майна.

Аналізуючи зміст заповіту, складеного ОСОБА_3 06.12.2001 року, суд вважає, що воля спадкодавця була спрямована на те, щоб після його смерті позивачу по справі ОСОБА_1 перейшли майнові права на земельну ділянку, які належали ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 934709. Після реалізації ОСОБА_3 майнового права, шляхом отримання у власність земельної ділянки на підставі зазначеного сертифіката, майнові права, які заповів ОСОБА_3 перестали існувати юридично. Право власності на конкретне майно, в даному випадку земельну ділянку, і майнові права на землю, не є тотожними за своєю суттю. Відмінності права власності на конкретного майна і майнових прав на отримання в майбутньому цього майно є суттєвими. Право власності включає право осо би володіти, користуватися і розпоряджатися цим майном (можливість використовувати його фізично, отримувати доходи, тощо). Майнові права створюють передумови отримання конкретної речі у разі їх реалізації, і мають вужчі права за своїм змістом. Тлумачити заповіт ОСОБА_3 від 06.12.2001 року, таким чином, що останній заповів позивачу саме земельну ділянку, що на думку позивача є дійсною волею спадкодавця, неможливо, оскільки це спотворить волю спадкодавця.

Керуючись ст.213, 1256 Цивільного кодексу України, ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Левченківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу Бірюк Олег Васильович та ОСОБА_2 , про тлумачення змісту заповіту відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий