ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 667/6240/15-ц

Номер провадження: 22-ц/819/149/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Пісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 16 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, враховуючи уточнення позовних вимог від 03.07.2018 року, посилаючись на те, що з 24.12.1994 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 18.03.2016 року розірвано. У період шлюбу за спільні кошти подружжя придбано майно:

-житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на її ім`я та ім`я ОСОБА_2 , вартістю 554 000 гривень;

-цех № 2 по виготовленню гранітних пам`ятників, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 333 495 гривень;

-двоповерхову будівлю-кафе з офісом за адресою: АДРЕСА_3 , право власності оформлено на ОСОБА_2 , вартістю 1 079 000 гривень;

-самохідне моторне прогулянкове судно моделі «Bayliner capri», ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_1 , з мотором Honda № 2001805, потужністю 150к.с., свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 20.05.2014року, видане на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 260000 гривень;

-земельну ділянку загальною площею 0,5846 га за кадастровим номером :03:0080059, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення під виробничу базу із виготовлення гранітних та мармурових виробів, вартістю 2013406 гривень, зареєстрована за ОСОБА_2 ;

-автомобіль Nіssan Pathfinder, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , вартістю 825 000 гривень, зареєстрований за ОСОБА_2 ;

-автомобіль FAW CA, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 112 500 гривень, зареєстрований за ОСОБА_2 ;

-автомобіль ВАЗ 21213 2005року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 87 500 гривень ,зареєстрований за ОСОБА_2 ;

-автомобіль ГАЗ 5227 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , вартістю 37 500 гривень, зареєстрований за ОСОБА_2 ;

-автомобіль ГАЗ 33021 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , вартістю 112 500 гривень, зареєстрований за ОСОБА_2 ;

-три полірувальних станки та каменерізна машина, вартістю 156000 гривень;

-автомобіль Toyota Land Cruiser 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , вартістю 795000 гривень, зареєстрований за ОСОБА_2

-автомобіль Land Rover Rance Rover 4197, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 , вартістю 550000 гривень, зареєстрований за ОСОБА_2

Позивачка вказала, що згідно довідки Регіонального сервісного центру МВС України в Херсонській області від 04.06.2018 року та Витягу з Єдиного державного реєстру МВС, вбачається відсутність у власності відповідача транспортних засобів, а саме: автомобіля Toyota Land Cruiser 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , та Land Rover Range Rover 4197, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 на загальну суму 1 345 000 гривень.

На підставі викладеного, посилаючись на презумпцію рівності часток, а також вимог закону щодо поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ОСОБА_1 просила поділити майно, що знаходиться у спільній сумісній власності сторін, виходячи із розміру Ѕ частки кожного з подружжя, а саме:

Виділити у власність ОСОБА_1 :

-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 554 000 гривень;

-двоповерхову будівлю кафе з офісом по АДРЕСА_3 , вартістю 1079000 гривень;

-1/2 частину цеху № 2 по виготовленню гранітних пам`ятників, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 333 495 гривень;

-1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,5846 га кадастровий номер :03:0080059, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення під виробничу базу із виготовлення гранітних та мармурових виробів, вартістю 1 006 703 гривень;

-один полірувальний станок та каменерізну машину, вартістю 78 000 гривень, а всього на суму 3 051 198,00 гривень.

Виділити у власність ОСОБА_2 :

-1/2 частину цеху № 2 по виготовленню гранітних пам`ятників, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 333 495 гривень;

-1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,5846 га кадастровий номер :03:0080059, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення під виробничу базу із виготовлення гранітних та мармурових виробів, вартістю 1 006 703 гривень;

-автомобіль Nіssan Pathfinder, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , вартістю 825 000 гривень;

-автомобіль FAW CA, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 112 500 гривень;

-автомобіль ВАЗ 21213, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 87 500 гривень;

-автомобіль ГАЗ 5227, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , вартістю 37 500 гривень;

-автомобіль ГАЗ 33021, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , вартістю 112 500 гривень;

-два полірувальних станки - вартістю 78 000 гривень, а всього майна на суму 2 593 198,00грн.

Окрім того, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію різницю частки у праві спільної сумісної власності на майно та судові витрати.

Заперечуючи проти позову відповідач подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що заявлене у позові майно не є спільним майном подружжя.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2018 року позов задоволено частково. В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на:

1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 277 000 гривень;

1/2 частину двоповерхової будівлі кафе з офісом по АДРЕСА_3 , вартістю 539 500 гривень;

1/2 частину цеху № 2 по виготовленню гранітних пам`ятників, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 333 495 гривень;

1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,5846га за кадастровим номером :03:0080059 за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення під виробничу базу із виготовлення гранітних та мармурних виробів, вартістю 1 006 703 гривень;

1/2 частину автомобілю Nіssan Pathfinder, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 412500 гривень;

1/2 частину автомобілю FAW CA 1041K26L2R5, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , вартістю 56250 гривень;

1/2 частину автомобілю ВАЗ 21213 2005року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 43750 гривень;

1/2 частину автомобілю ГАЗ 5227 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , вартістю 18750 гривень;

1/2 частину автомобілю ГАЗ 33021 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , вартістю 56250 гривень;

1/2 частину самохідного моторного прогулянкового судна Bayliner Capri UA-3403-KV 1990 року випуску, з мотором Honda зав. № 2001805, потужністю 150к.с. вартістю 130 000 гривень.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на:

1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 277000 гривень;

1/2 частину двоповерхової будівлі кафе з офісом по АДРЕСА_3 , вартістю 539 500 гривень;

1/2 частину цеху № 2 по виготовленню гранітних пам`ятників, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 333 495 гривень;

1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,5846га за кадастровим номером :03:0080059 за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення під виробничу базу із виготовлення гранітних та мармурних виробів, вартістю 1 006 703 гривень;

1/2 частину автомобілю Nissan Pathfinder, 2013 року випуску, реєстраційний номер . НОМЕР_3 , вартістю 412 500 гривень;

1/2 частину автомобілю FAW CA 1041K26L2R5, 2007 року випуску, д.р.н. НОМЕР_4 , вартістю 56 250 гривень;

1/2 частину автомобілю ВАЗ 21213 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 43750 гривень;

1/2 частину автомобілю ГАЗ 5227 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , вартістю 18750 гривень;

1/2 частину автомобілю ГАЗ 33021 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , вартістю 56250 гривень;

1/2 частину самохідного моторного прогулянкового судна Bayliner Capri UA-3403-KV 1990 року випуску, з мотором Honda зав. № 2001805, потужністю 150к.с. вартістю 130 000 гривень.

Залишено майно у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 672 500 грн. в якості різниці частки у праві спільної сумісної власності на майно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 та судовий збір в розмірі 3575,44грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права при розподілі майна подружжя, просить рішення суду змінити в частині порядку поділу:

-житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 554 000 гривень;

-двоповерхової будівлі кафе з офісом по АДРЕСА_3 , вартістю 1079000 гривень;

-автомобіля Nissan Pathfinder, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , вартістю 825 000 гривень;

-автомобіля FAW CA, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 112 500 гривень;

-автомобіля ВАЗ 21213, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 87 500 гривень;

-автомобіля ГАЗ 5227, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , вартістю 37 500 гривень;

-автомобіля ГАЗ 33021, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , вартістю 112 500 гривень;

- самохідного моторного прогулянкового судна моделі «Bayliner capri», ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_1 , з мотором Honda № НОМЕР_10 , потужністю 150к.с., , вартістю 260000 гривень;

та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на:

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 554 000 гривень;

-двоповерхову будівлю кафе з офісом по АДРЕСА_3 , вартістю 1079000 гривень;

а за ОСОБА_2 визнати право власності на:

-автомобіль Nissan Pathfinder, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , вартістю 825 000 гривень;

-автомобіль FAW CA, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 112 500 гривень;

-автомобіль ВАЗ 21213, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 87 500 гривень;

-автомобіль ГАЗ 5227, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , вартістю 37 500 гривень;

-автомобіль ГАЗ 33021, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , вартістю 112 500 гривень;

- самохідне моторне прогулянкове судно моделі «Bayliner capri», ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_1 , з мотором Honda № НОМЕР_10 , потужністю 150к.с., , вартістю 260000 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

Посилається на те, що сторонами в досудовому порядку досягнуто взаємної згоди про порядок поділу майна, що вбачається з нотаріально посвідченого договору про поділ майна подружжя від 03.08.2015 року та чинне законодавство не передбачає багаторазовий поділ майна подружжя. Стосовно об`єктів нерухомості, заявлених до поділу, зазначив, що це майно не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбано за особисті кошти для використання ним в підприємницькій діяльності з метою одержання прибутку та є особистою приватною власністю. Крім того, в період шлюбу позивач не мала самостійного заробітку та доходу, не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, тому необхідно відступити від засади рівності часток подружжя.

21 грудня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив додаткове рішення у справі, яким доповнив рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16.11.2018 року наступним змістом: «В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині поділу придбаного майна в період шлюбу, а саме: три полірувальних станка, каменерізну машину вартістю 78000 грн., відмовити».

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та адвокат Задорожня І.В. підтримали свою апеляційну скаргу, просять її задовольнити. Проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечують. Просять взяти до уваги, що заявлене до поділу майно є спільним майном подружжя і підлягає поділу в порядку, заявленому в апеляційній скарзі.

ОСОБА_2 та адвокат Тихоша Д.С. підтримали свою апеляційну скаргу, просять її задовольнити. Апеляційну скаргу позивачки не визнали та пояснили, що позивачка не довела наявність самостійного заробітку чи доходу, жила постійно за рахунок зароблених ним коштів як приватним підприємцем і не приймала участі у набутті майна своєю працею. Пояснили, що нерухоме майно придбано за його особисті кошти, використовується ним у підприємницькій діяльності, а тому сам по собі факт набуття права власності в період шлюбу не вказує на те, що майно є спільним майном подружжя.

В ході апеляційного розгляду за клопотанням відповідача призначалось проведення ряду експертиз, а саме оціночно-будівельна, оціночно-земельна, автотоварознавча, транспортно-товарознавча з метою встановлення ринкової вартості спірного майна на час розгляду справи судом та з метою визначення варіантів поділу майна зі сплатою грошової компенсації з припиненням права власності позивачки на окремі об`єкти. Відповідач зобов`язався надати доступ до всіх об`єктів дослідження та надати всі наявні документи, в тому числі щодо віджучених ним автомобілів. Однак, доступ не надав і оцінка не проведена щодо автомобілів ВАЗ 21213, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , Toyota Land Cruiser, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , та Land Rover Range Rover 4197, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 .

Адвокат відповідача подав заяву про часткове визнання позовних вимог за умови взаємних поступок, однак в процесі розгляду справи ОСОБА_2 відмовився від підпису на заяві та просить її не брати до уваги, в зв`язку з відсутністю домовленості між сторонами.

Після проведення комплексної експертизи обидві сторони заявили клопотання про призначення повторної експертизи: позивачка про проведення будівельно-технічної експертизи в частині оцінки двоповерхової будівлі-кафе з офісом та відповідач заявив про призначення повторної авто товарознавчої експертизи автомобілів, які вибули з його власності, це Toyota Land Cruiser, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , та Land Rover Range Rover 4197, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 . У задоволенні клопотань відмовлено, як заявлених з порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства, в зв`язку з відсутністю підстав, передбачених законом.

Суд апеляційної інстанції неодноразово оголошував перерви за клопотанням сторін з метою мирного врегулювання спору та погодження порядку поділу майна подружжя. Однак мирова угода сторонами не укладена та сторони не дійшли згоди щодо умов припинення їх права власності на певні об`єкти.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

За змістом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Отже, критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості, і це є її процесуальним обов`язком.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

У відповідності до вимог ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у статті 57 СК України.

Згідно з пунктами 22, 24, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Судом першої інстанції правильно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24 грудня 1994 року між сторонами зареєстровано шлюб (т.1 а.с. 4).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 18.03.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 08.06.2016 року, шлюб між сторонами розірвано (т.1 а.с. 205,206).

Судом першої інстанції правильно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що подружжям в період шлюбу придбано майно:

- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.1999 року, укладеного на товарній біржі «Ізумруд», право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 16.03.1999 року за №13165, в книзі 33 (т.1 а.с 5);

- цех №2 по виготовленню гранітних пам`ятників, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,5846га за кадастровим номером :03:0080059, цільове призначення під виробничу базу із виготовлення гранітних та мармурових виробів, за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу від 09.07.2003 року, укладеного на товарній біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості». Право власності зареєстровано за ОСОБА_2 в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації та електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.07.2003 року за № 691, в книзі 2 (т.1 а.с. 6,7).

- двоповерхову будівлю кафе з офісом, загальною площею 148,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на ім`я ОСОБА_2 (т.1 а.с. 8,9);

- самохідне прогулянкове судно моделі «Bayliner capri», ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_1 , з мотором Honda № НОМЕР_10 , потужністю 150к.с, згідно свідоцтва серії НОМЕР_11 від 20.05.2014 року, виданого Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті (т.1 а.с. 10-15);

- автомобілі Nіssan Pathfinder, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_3 середня ринкова вартість якого заявлена позивачкою 825 000грн.; Toyota Land Cruiser, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , середня ринкова вартість 795 000 гривень.; автомобіль FAW CA 1041K26L2R5, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 112 500,00 грн.; автомобіль ВАЗ 21213 2005року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , 87 500,00 грн.; автомобіль ГАЗ 5227 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 вартістю 37 500,00грн.; автомобіль ГАЗ 33021 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 112 500 гривень; автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER 4197, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 , середня ринкова вартість 550 000,00 гривень.

Згідно висновку експерта № 16 від 11.08.2015 року ринкова вартість цеху №2 по виготовленню гранітних пам`ятників, загальною площею 663,10 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 станом на 06.08.2015 року без урахування ПДВ відповідає: 2 680 396,00 грн., у тому числі вартість земельних поліпшень: будівля цеху №2 по виготовленню гранітних пам`ятників, загальною площею 663,10 кв. м. становить: 666 990,00 грн., вартість земельної ділянки, площею 0,5846 кв.м. відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виконаної ФОП ОСОБА_3 дорівнює: 2 013 406 грн (т.1 а.с. 42-59).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 14.08.2015 року, складеного ТОВ «Оцінка24», вартість житлового будинку, загальною площею 30,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складає 554 000 грн (т1 а.с. 72-89).

Зі звіту про оцінку майна від 14.08.2015 року, складеного ТОВ «Оцінка24» вбачається, що вартість двоповерхового кафе з офісом, загальною площею 148,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , складає 1 079 000 грн (а.с.90-111).

Із довідки Регіонального сервісного центру МВС України в Херсонській області від 04.06.2018 року, вбачається відсутність у власності відповідача транспортних засобів, а саме: автомобіля Toyota Land Cruiser, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , та Land Rover Rance Rover 4197, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 (т.1 а.с. 186-188, 262-263).

Сторонами не заперечується, що відповідач розпорядився автомобілями Toyota Land Cruiser, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , та Land Rover Range Rover 4197, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 без згоди позивачки, а тому судом першої інстанції правильно стягнута з відповідача половина їх вартості.

Згідно договору про поділ майна подружжя від 03.08.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В., укладеного між сторонами, за ОСОБА_2 визнано право особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними житловими спорудами і будівлями АДРЕСА_4 , а за ОСОБА_1 визнано право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_5 (т.1 а.с. 215-217).

Інше майно, що перебуває у спільній сумісній власності, в добровільному порядку поділено не було.

Суд першої інстанції ухваливши оскаржуване рішення дійшов висновку про те, що відповідач не надав належних та допустимих доказів у підтвердження того, що джерелом набуття майна були його особисті кошти, а не спільні сумісні кошти та спільна праця подружжя.

Такого висновку суд дійшов обґрунтовано.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, від 18 квітня 2018 року у справі № 487/9384/14-ц. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

В матеріалах даної справи, відсутні докази для спростування презумпції спільної сумісної власності майна подружжя, на що посилається ОСОБА_2 як в суді першої, так і апеляційної інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визначення рівними розміру часток у праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки передбачених законом підстав для відступлення від засад рівності немає.

Окрім того, суд, встановивши, що відповідачем без згоди позивача відчужено автомобілі Toyota Land Cruiser, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , та Land Rover Rance Rover 4197, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 на загальну суму 1 345 000 гривень, що були придбані за період шлюбу, обґрунтовано вважав, що у такому випадку з відповідача підлягає стягненню компенсація його 1/2 вартості, а саме - 672 500 грн. , інше не доведено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про можливість відступлення від засади рівності часток подружжя, оскільки майно, яке позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя є його особистою приватною власністю, придбане для використання ним в підприємницькій діяльності з метою одержання прибутку, а також позивач не мала самостійного заробітку та доходу, не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї та не надала доказів внесення нею майнового або трудового вкладу у придбання майна, - суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, як не доведені та безпідставні. Як зазначалось вище, тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Однак, відповідач не спростував такі обставини.Крім того, як визначено Верховним Судом у постанові 05 вересня 2018 року (справа № 2025/3868/2012) майно фізичної особи-підприємця вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте за час зареєстрованого шлюбу, за умови, що воно було придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Безпідставними є посилання відповідача на те, що заявлене у позові майно не є спільним, оскільки спільне майно вже поділено подружжям в досудовому порядку і сторонами досягнуто взаємної згоди про порядок поділу майна згідно нотаріально посвідченого договору про поділ майна подружжя від 03.08.2015 року. Судова колегія зазначені доводи до уваги не приймає, оскільки згідно вказаного договору за ОСОБА_2 визнано право особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними житловими спорудами і будівлями АДРЕСА_4 , а за ОСОБА_1 визнано право особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_5 . Таким чином, подружжя домовилося тільки про порядок поділу зазначених житлових будинків, а інше майно, яке є предметом позовних вимог та перебуває у спільній сумісній власності в добровільному порядку поділено не було.

Стосовно порядку поділу майна, колегія суддів дійшла таких висновків.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

Частинами 4,5 ст.71 СК України визначено, що у випадку присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно визначено обов`язкову згоду одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

В даній справі сторони не вчинили дій, передбачених законом щодо припинення права власності одного з подружжя ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції. Окрім того, позивачка просила визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 554 000 гривень та двоповерхову будівлю кафе з офісом по АДРЕСА_3 , вартістю 1079000 гривень, посилаючись на норми ч.1,2 ст. 71 СК України та ч. 2 ст. 364 ЦК України, однак нею не доведено, що вказане нерухоме майно є неподільним та відповідно може бути присуджено одному із подружжя, грошова компенсація на депозит суду не внесена та не досягнуто згоди іншого співвласника на припинення його права власності. З цих же підстав відхилені доводи ОСОБА_2 , який вважає, що цех №2 по виготовленню пам`ятників та земельна ділянка за цією ж адресою використовуються ним для ведення підприємницької діяльності, а тому мають належати йому одноособово. Сторонами не дотримані вимоги закону щодо умов для припинення права власності іншого з подружжя на спірне майно.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, шляхом визнання ідеальних часток у спільному майні подружжя та залишення майна в їх спільній частковій власності.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про порядок поділу майна подружжя, - колегією суддів до уваги не приймаються в зв`язку з наведеним вище, оскільки сторони не дали згоди на припинення їх права власності на певні об`єкти з виплатою грошової компенсації та не виконали умов, встановлених нормами закону при припиненні права власності співвласника. Грошова компенсація судом стягнута на користь позивачки лише за об`єкти, яких не існує в наявності на момент вирішення спору.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції щодо порядку поділу майна подружжя ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та підстав для його зміни або скасування немає.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду вартість майна заявлена позивачкою - відповідачем оспорена, за його клопотанням з метою визначення його дійсної вартості на момент розгляду справи призначено комплексну експертизу, однак доступ до автомобілівToyota Land Cruiser, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , та Land Rover Rance Rover 4197, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 відповідач не надав, що унеможливило проведення експертизи в частині оцінки цих автомобілів. Отже, оскільки інша вартість автомобілів не доведена, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції в частині розміру стягнутої грошової компенсації на користь позивачки.

Автомобіль ВАЗ 21213 2005року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , середня ринкова вартість якого заявлена позивачкою 87 500,00 грн., відповідачем не спростована, інша вартість автомобіля не доведена. В частині вартості зазначеного автомобіля судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції.

За результатами проведених в ході апеляційного розгляду експертних досліджень, згідно висновків експертів №19-769,770771,772,773,774,775,776,777,778,779,780 комплексної судової будівельно-оціночної, оціночно-земельної, автотоварознавчої та транспортно-товарознавчої експертизи від 15.11.2019 року встановлено вартість :

житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 Кулика АДРЕСА_7 / АДРЕСА_8 - 387446 грн.,

двоповерхової будівлі кафе з офісом по АДРЕСА_3 2483247 грн;

цеху № 2 по виготовленню гранітних пам`ятників, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , - 1406847 грн;

земельної ділянки загальною площею 0,5846 га за кадастровим номером :03:0080059 за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення під виробничу базу із виготовлення гранітних та мармурних виробів 516487 грн;

автомобілю Nіssan Pathfinder, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 203924,90 грн;

автомобілю FAW CA 1041K26L2R5, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 49480,65 грн;

автомобілю ГАЗ 5227 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 20932,80 грн;

автомобілю ГАЗ 33021 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 - 41096,25 грн;

самохідного моторного прогулянкового судна Bayliner Capri UA-3403-KV 1990 року випуску, з мотором Honda зав. № 2001805, потужністю 150к.с. 89000 грн.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що висновки комплексної експертизи, якими визначено вартість майна подружжя на момент його поділу, є належним і допустим доказом та спростовують висновки суду першої інстанції в частині вартості майна, апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення вартості майна, виділеного у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до висновків експертизи. В решті це ж рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2018 року, - змінити в частині вартості майна, виділеного у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , змінивши вартість:

1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 277 000 гривень на 193 723 (сто дев`яносто три тисячі сімсот двадцять три) гривні;

1/2 частини двоповерхової будівлі кафе з офісом по АДРЕСА_3 , з 539 500 гривень на 1 241 623,50 (один мільйон двісті сорок одна тисяча шістсот двадцять три гривні 50 копійок) гривень;

1/2 частини цеху № 2 по виготовленню гранітних пам`ятників, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з 333 495 гривень на 703 423,50 (сімсот три тисячі чотириста двадцять три гривні 50 копійок) гривень;

1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,5846 га за кадастровим номером :03:0080059 за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення під виробничу базу із виготовлення гранітних та мармурних виробів, з 1 006 703 гривень на 258 243,50 (двісті п`ятдесят вісім тисяч двісті сорок три гривні 50 копійок) гривень;

1/2 частини автомобілю Nіssan Pathfinder, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з 412500 гривень на 101 962 (сто одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві) гривні;

1/2 частини автомобілю FAW CA 1041K26L2R5, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , з 56250 гривень на 24 740 (двадцять чотири тисячі сімсот сорок) гривень;

1/2 частини автомобілю ГАЗ 5227 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , з 18750 гривень на 10 466 (десять тисяч чотириста шістдесят шість) гривень;

1/2 частини автомобілю ГАЗ 33021 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , з 56250 гривень на 20 548 (двадцять тисяч п`ятсот сорок вісім) гривень;

1/2 частини самохідного моторного прогулянкового судна Bayliner Capri UA-3403-KV 1990 року випуску, з мотором Honda зав. № 2001805, потужністю 150к.с., з 130 000 гривень на 44 500 (сорок чотири тисячі п`ятсот) гривень.

В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 27 грудня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова