Дата документу 24.12.2019 Справа № 331/108/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 331/108/18 Головуючий у 1 інстанції: Скользнєва Н.Г.
№ 22-ц/807/3765/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Путій Д.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 а ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року по цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Запорізькій області Хохлова К.К. про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізькій області Хохлова К.К. про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи - задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізькій області Хохлова К.К. про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. звернувся до суду із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , що є власником частини квартири АДРЕСА_1 , для проведення необхідних виконавчих дій з метою виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року, залишеного без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 05 грудня 2018 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення частки із квартири, що є у спільній частковій власності.

В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні у приватного виконавця Хохлова К.К. перебуває виконавче провадження № 60087499 з примусового виконання виконавчого листа № 2/331/429/2018 від 22.08.2018 р. виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у виконанні робіт, визначених рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/108/18 від 16.07.2018р.

17.09.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду в строк протягом десяти робочих днів.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження отримана особисто боржником 19.09.2019р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення «Укрпошта».

02.10.2019р. приватним виконавцем здійснено вихід за місцем вчинення виконавчих дій, а саме за адресою: АДРЕСА_2 для перевірки стану виконання рішення суду, за результатами виходу складено відповідний акт.

Виходом приватного виконавця встановлено, що перевірити стан виконання рішення не вдалося, оскільки двері приватному виконавцю ніхто не відчинив.

Як в суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді, приватний виконавець зазначив, перевірка виконання судового рішення є обов`язковою дією в межах виконавчого провдежнян, але для здійснення її потрібно увійти в приміщення, де проживає боржник, з огляду на те, що вхід у будинок є єдиним, і іншим способом перевірити стан виконання судового рішення та скласти відповідний акт немає можливості.

Стягувач ОСОБА_3 , як зазначив приватний виконавець, посилається на те, що рішення суду станом на день складання акту не виконано, причому через перешкоджання зі сторони боржника, яке проявляється у не наданні доступу до квартири, де мають бути проведені роботи на виконання рішення суду.

07.10.2019р. надійшла заява представника стягувача - ОСОБА_3 , якою перед виконавцем заявлялося клопотання про вчинення процесуальних дій, які б спонукали боржника не чинити перешкоди у виконанні стягувачу рішення суду.

07.10.2019р. приватним виконавцем в порядку ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу.

Відповідно до резолютивної частини даної постанови зазначена вимога для боржника, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено боржника про кримінальну відповідальність у випадку невиконання рішення суду.

23.10.2019р. приватним виконавцем здійснено повторний вихід за місцем вчинення виконавчих дій, а саме: АДРЕСА_2 для перевірки стану виконання рішення суду.

Виходом виконавця перевірити стан виконання рішення не вдалося, оскільки двері виконавцю ніхто не відчинив, залишено вимогу з`явитися на особистий прийом до виконавця для дачі пояснень з приводу стану виконання рішення суду.

Будь-яких заяв від сторін виконавчого провадження про виконання рішення суду до виконавця не надходило.

23.10.2019р. приватним виконавцем повторно в порядку ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі.

28.10.2019р. приватним виконавцем у приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя особисто у руки вручено вимогу виконавця від 24.10.2019р., якою повідомлялося боржника, що 29.10.2019р. о 14:00 будуть проводитись виконавчі дії щодо перевірки стану виконання рішення суду та вимагалося від боржника забезпечити безперешкодне потрапляння у приміщення квартири виконавця та сторін виконавчого провадження.

Також відповідні постанова про накладення штрафу та вимога про виконання рішення суду 24.10.2019р. направлені на адресу боржника.

29.10.2019р. надійшла заява представника боржника - адвоката Скрипки О.В. про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

29.10.2019р. на адресу приватного виконавця надійшла заява представника боржника - адвоката Скрипки О.В., якою повідомлялося, що боржник не зможе бути присутнім під час перевірки стану виконання рішення суду і відповідно забезпечити безперешкодне потрапляння виконавця у квартиру оскільки наразі госпіталізований та перебуває на стаціонарному лікуванні у медичному закладі.

В підтвердження даної інформації була надана довідка КНП МЛЕ та ІІГМДЗМР від 29.10.2019р.

04.11.2019р. приватним виконавцем винесено вимогу, якою повідомлялось про те, що 06.11.2019 р. о 14:00 будуть проводитися виконавчі дії, а саме перевірка виконавцем стану виконання рішення суду по справі № 331/108/18, яким боржника було зобов`язано не чинити перешкоди ОСОБА_2 у виконанні робіт, визначених рішенням суду.

Також від боржника вимагалось забезпечити безперешкодне потрапляння виконавця у квартиру, в якій повинні відбутися виконавчі дії, а у випадку неможливості особистої участі забезпечити участь відповідних повноважних представників.

06.11.2019р. на адресу приватного виконавця надійшла заява представника боржника- адвоката Скрипки О.В., якою повідомлено виконавця, що боржник повторно отримав вимогу виконавця від 04.11.2019р. вих. № 664 та зазначено, що боржник не зможе прийняти участь у виконавчих діях через те, що як почесний громадянин міста Бердянськ буд приймати участь з представника місцевої влади, а сам адвокат не зможе прийняти участь через його участь у іншому судовому процесі, в підтвердження чого надано відповідно копію судової повістки.

06.11.2019р. виконавцем складено акт, яким зафіксовано, що боржником проігноровано вимогу виконавця від 04.11.2019р., доступ до квартири виконавцю не надано, поважних причин невиконання законних вимог виконавця не надано.

06.11.2019р. на адресу виконавця надійшла заява представника стягувача - ОСОБА_3 , якою зазначено, що на протязі тривалого часу боржник ухиляється від виконання рішення суду, мотивуючи це різними обставинами, а також звернено увагу виконавця що у боржника окрім ОСОБА_4 є інші повноважні представники, а саме адвокати Денщик М.С. та Кольц Д .М., які б могли прийняти участь у здійсненні виконавчого провадження на час відсутності адвоката Скрипки О.В.

06.11.2019р. приватним виконавцем винесено вимогу виконавця, повідомлено боржника про заплановані виконавчі дії щодо перевірки стану виконання рішення суду, які заплановані на цей же день на 16:30 та якою вимагається від боржника забезпечити можливість входу виконавця до квартири у якій повинні відбутися виконавчі дії. У випадку неможливості особистої участі у виконавчих діях забезпечити участь будь-якого іншого представника.

06.11.2019р. зазначена вимога у приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя виконавцем особисто нарочно вручена боржнику під розписну, про яво свідчить відповідний акт приватного виконавця.

06.11.2019р. о 16:30 виконавцем за адресою виконання складено акт, яким зафіксовано повторне ігнорування боржником вимог виконавця вже від 06.11.2019р., доступ до квартири не надано, будь-яких заяв та повідомлень, яві 6 свідчили про якісь непереборні обставини через які боржник не може виконати вимогу виконавця на адресу останнього не надходили.

Враховуючи тривале невиконання судового рішення та обставини, які свідчать про те, що приватним виконавцем неодноразово вживалися заходи щодо перевірки стану судового рішення про існування якого знав боржник та повідомлявся про проведення виконавчих дій, суд першої інстанції правомірно задовольнив подання приватного виконавця.

Так, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загальних інтересів.

Такі обмеження передбачені у пункті 13 частини третьої статті 18 Закону України « Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Зазначені повноваження виконавця надані на забезпечення виконання Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини першої статті 18 якого виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд першої інстанції врахував, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року позов задоволено. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 до ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 . Виділено ОСОБА_2 в натурі у власність частку спільного майна за адресою: квартира АДРЕСА_1 , а саме : частину коридору 1 площею 3,6 кв.м.; кухню 8 площею 21,9 кв.м.; кімнату 9 площею 36,6 кв.м.; кімнату 10 площею 17,9 кв.м.; комору 11 площею 1,3 кв.м.; балкони площею 0,81 кв.м., 1,41 кв.м., а всього приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м., що відповідає частці в 1/2 частині, присвоївши цій ізольованій квартирі АДРЕСА_4, згідно варіанту розподілу, зазначеного у висновку судового експерта Лещенка К.І. № 2371 від 23.04.2018р. та визнано за ОСОБА_2 право власності на вказане майно. Виділено ОСОБА_1 в натурі у власність частку спільного майна за адресою: квартира АДРЕСА_1 , а саме: частину коридору 1 площею 7,15 кв.м.; коридор 2 площею 10,00 кв.м.; комору 3 площею 4,5 кв.м.; ванну кімнату площею 12,8 кв.м.; кімнату 5 площею 19,3 кв.м.; кімнату 6 площею 10,1 кв.м.; кімнату 7 площею 18,2 кв.м.; балкони площею 0,66 кв.м., 0,81 кв.м., а всього приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м., що відповідає частці в 1/2 частині, присвоївши цій ізольованій квартирі АДРЕСА_3, згідно варіанту розподілу, зазначеного у висновку_судового експерта Лещенка К.І. № 2371 від 23.04.2018р. та визнано за ОСОБА_1 право власності на вказане майно. Залишено в загальному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в квартирах АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 частину приміщення 1 площею 7,99 кв.м. - для входу до окремих квартир. Для ізольованого користування виділеними частинами квартири, зобов`язано ОСОБА_2 виконати наступні роботи: в приміщенні 1 улаштувати дві перегородки з дверними отворами, обладнавши таким чином коридори площею 3,6 кв.м., 7, 99 кв.м. та 7, 15 кв.м.; квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 обладнати підсобними (кухня, санвузол, комора, тощо) та житловими приміщеннями з урахуванням вимог ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; квартиру АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 обладнати окремими мережами водопостачання, каналізації', газопостачання, електропостачання та опалення. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у виконанні вищевказаних робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн. (т.1, а.с.125-І30).

Рішення набуло чинності, постановою Запорізького апеляційного суду у справі № 331/429/18 від 05.12.2018р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року у цій справі залишено без змін (т.1, а.с.201-205).

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова колегія враховує, що Згідно статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суд першої інстанції правомірно послався практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним (рішення у справі «Іммобільяре Саффі», заява № 22774/93, п.74, ЄСПЛ 1999-V).

Відтак, як зазначив суд першої інстанції, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), є підставою для вжиття передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення, а тому подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є законним та обґрунтованим.

Посилання у апеляційній сказі на те, що законом не передбачено надання виконавцеві права входу до житла у справах про переобладнання приміщення суперечить положенням статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якими органи державної влади не можуть втручатись у здійснення права недоторканості житла, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Враховуючи, що відсутність можливості подальшого виконання судового рішення, яке набуло чинності, обумовлена неможливістю несанкціонованого входу приватного виконавця до житла боржника, суд першої інстанції правомірно задовольнив подання державного виконавця, а тому судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков