Ухвала

20 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 760/10329/15-ц

провадження № 61-22063 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 13 березня 2012 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір позики грошових коштів на суму 80 тис. грн, за яким відповідач зобов`язувалась повернути кошти до 31 травня 2012 року. Однак, взяті на себе зобов`язання не виконала, тому звертаючись до суду позивач просив стягнути з відповідача 80 тис. грн за договором позики, 57 392 грн інфляційних коштів, 3% річних у розмірі 9 600 грн та 44 501 грн 08 коп. відсотків за період з 13 березня 2012 року по 27 травня 2015 року.

Також позивачем вказувалось на необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2015 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в селі Вища Дубечня, Вишгородського району Київської області (державний акт на право власності на землю серії ЯЗ № 444232 від 02 листопада 2009 року); земельну ділянку площею 0, 2884 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в селі Вища Дубечня, Вишгородського району Київської області (державний акт на право власності на землю серії ЯЗ № 444233 від 02 листопада 2009 року); земельну ділянку площею 0,1372 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в селі Вища Дубечня, Вишгородського району Київської області (державний акт на право власності на землю серії ЯЗ № 444231 від 02 листопада 2009 року);

Постановою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2015 року залишено без змін.

У грудні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати вказані судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його заяви про забезпечення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

У відповідності до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

У вказаній справі ціна позову становить 191 493 грн 08 коп., яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта