РІШЕННЯ

іменем України

"13" серпня 2019 р. 145/687/18

2/145/45/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ворошилівської сільської ради Тиврівського району про визнання права власності на земельну ділянку,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 грудня 2010 року, виданого державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А. належить право на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,4210 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Вказану земельну ділянку вона набула в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкодавцю вказана земельна ділянка належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 22 липня 2001 року.

В свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 27 грудня 2010 року зазначено, що відповідно до довідки відділу Держкомзему у Тиврівському районі Вінницької області від 22 січня 2010 року вище вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3 .

Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на її ім`я не видавався. Нею було виготовлено відповідну технічну документацію та на підставі неї 01.03.2018 зареєстровано в Державному земельному кадастрі вище вказану земельну ділянку. Проте при реєстрації в ДЗК земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_4 .

Разом з тим, вище вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано до 01.01.2013 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр», Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року за№ 1051.

Відповідно до пункту 29 Порядку визначено, що кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором.

Згідно з пунктом дев`ятим статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Зазначена обставина перешкоджає їй зареєструвати право власності на це майно, оскільки в правовстановлюючому документі - свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 27 грудня 2010 року вказано кадастровий номер як НОМЕР_3 .

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4 площею 2,4210 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала і просить його задоволити з підстав, наведених в заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений. Ворошилівська сільська рада подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивачку, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці ОСОБА_1 належить право на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,4210 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27 грудня 2010 року, виданим державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А. (а.с.6). У вказаному свідоцтві зазначено, що відповідно до довідки відділу Держкомзему у Тиврівському районі Вінницької області від 22 січня 2010 року вище вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3 .

Вказану земельну ділянку вона набула в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), якій вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 24 липня 2001 року (а.с.7).

Згідно із Розділом VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - далі за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

ОСОБА_1 було виготовлено відповідну технічну документацію та на підставі неї 01.03.2018 зареєстровано в Державному земельному кадастрі вище вказану земельну ділянку, однак їй було присвоєно інший кадастровий номер, а саме: НОМЕР_4 , що стверджується витягом НВ -018 від 01.03.2018 року (а.с.8-10).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано позивачці 27.12.2010 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр», Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року за№ 1051.

Відповідно до пункту 29 Порядку визначено, що кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором.

Згідно з пунктом дев`ятим статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом було набуто право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,4210 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 24 липня 2001 року, згідно якого спадкодавцю ОСОБА_2 належала саме ця земельна ділянка в межах згідно з планом; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -018 від 01.03.2018 року, згідно якого за спадкодавцем ОСОБА_2 зареєстровано право на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4 площею 2,4210 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 від 24 липня 2001 року; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27 грудня 2010 року, згідно якого позивачка успадкувала дану земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 .

Вартість земельної ділянки становить 53564 грн., що стверджується Звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.11).

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4 площею 2,4210 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 16.08.2019 р.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.