Справа № 308/9303/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді - Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань - Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 27.04.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №56/7-07, відповідно до вимог якого банк надав позивачу грошові кошти в розмірі 137 000,00 грн., для придбання останнім у власність нерухомості відповідно до умов договору. Позичальник зобовязалась повернути отриманий кредит і сплатити проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені цим договором.

На забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором, 03.05.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 102/23-2007, відповідно до якого відповідач передала банку в іпотеку майнове право на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до п. 2.1, 2.2 якого банк відступає, а ТОВ «Кредитні ініціативи» приймає кредитний портфель, унаслідок чого ТОВ «Кредитні ініціативи» набув всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань.

Внаслідок укладення вказаного договору, відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за договорами від 27.04.2007 року №56/7-07 та 03.05.2007 року № 102/23-2007, позичальником і іпотекодавцем згідно яких є відповідач ОСОБА_1 .

Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 01.08.2018 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 898 223,02 грн., яка складається: заборгованість за кредитом - 730 774,70 грн., по відсотках - 826 901,94 грн., по пені 340 546,38 грн., позивач в рахунок погашення вказаної заборгованості просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У судове засідання представник «Кредитні ініціативи» не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.04.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №56/7-07, відповідно до вимог якого банк надав позивачу грошові кошти в розмірі 137 000,00 грн., для придбання останнім у власність нерухомості відповідно до умов договору. Позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит до 26.04.2027 року та у строки, передбачені договором, погашати кредит та сплачувати проценти в розмірі передбачені договором.

З метою забезпечення вказаного кредитного договору, 03.05.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 102/23-2007, відповідно до якого відповідач передала банку в іпотеку майнове право на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до п. 2.1, 2.2 якого банк відступає, а ТОВ «Кредитні ініціативи» приймає кредитний портфель, унаслідок чого ТОВ «Кредитні ініціативи» набув всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань.

Право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № №56/7-07 від 27.04.2007 року, який був укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 перейшло на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» згідно договору відступлення прав вимоги укладеного 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи».

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Також, судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 , свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, а тому у позичальника перед позивачем утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 01.08.2018 року складає 1 898 223,02 грн., яка складається: заборгованість за кредитом - 730 774,70 грн., по відсотках - 826 901,94 грн., по пені 340 546,38 грн..

Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України, ст. ст. 1,33 Закону України «Про іпотеку» в силу застави (іпотеки) кредитор має право у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою (іпотекою), одержати задоволення за рахунок заставленого майна.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За змістом ст. ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, а право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону на іпотекодержателя покладається обов`язок надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору встановленої форми із зазначенням строку, протягом якого боржнику слід усунути порушення і який не повинен бути меншим ніж тридцять днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Надіслання такого повідомлення є обов`язковою передумовою для початку звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, дослідженими доказами по справі, 30 липня 2018 року відповідачу було направлено письмове повідомлення про зміну умов кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. п. 38, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання (ст. 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Разом з тим діючим законодавством передбачено, що рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом позасудового застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». При цьому, вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачу.

Отже, суд визначає спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною продажу предмета іпотеки на рівні 454 100 грн., але в будь-якому разі не менше за вартість визначену в договорі іпотеки у розмірі 162 000,00 грн.

Враховуючи зазначені вище норми Закону та обставини справи, суд приходить до висновку, що через невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання за кредитним договором, позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 6811,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись кредитним договором, договором іпотеки, ст. ст. 572-593, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, ст. ст. 7, 12, 33, 36, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №56/7-07 від 27.04.2007 р., яка станом на 01.08.2018р. складається із заборгованості: за кредитом - 730 774,70 грн., по відсотках - 826 901,94 грн., по пені 340 546, 38 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру загальною площею 31,3 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю (, адреса: 04080. м.Київ, вул..Вікентія Хвойки, буд.21, р/р НОМЕР_2 ) судові витрати 6 811,50 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст.284 - 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко