Постанова

Іменем України

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 588/1435/16-ц

провадження № 61-30271св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне підприємство «Рассвєт Агро»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року в складі судді: Щербаченко М. В., та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 04 травня 2017 року в складі колегії суддів: Семеній Л. І., Кононенко О. Ю., Собини О. І.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до приватного підприємства «Рассвєт Агро» (далі - ПП «Рассвєт Агро») про визнання додаткового договору оренди земельної ділянки недійсним.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 на підставі державного акту серії НОМЕР_1 на праві власності належить земельна ділянка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6849 гектарів (рілля), яка розташована на землях Кам`янської сільської ради Тростянецького району Сумської області. 16 березня 2007 року позивач уклала з ПП «Рассвєт Агро» як орендарем договір оренди землі на 10 років. ОСОБА_1 20 травня 2016 року одержала орендну плату за користування належною їй земельною ділянкою, про що поставила підпис у відомості про отримання зазначених коштів. Попри те, що відповідно до пункту 9 договору оренди земельної ділянки, що належить їй на праві власності було зазначено 1,5 відсотки орендної плати, позивачу сплатили кошти в розмірі 6 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При видачі цих коштів працівники ПП «Рассвєт Агро» надали позивачу для підписання бланк додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки (без зазначення всіх істотних умов), пояснивши, що згідно з цією угодою оренда плата буде підвищена до восьми відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, про зміни щодо строку дії договору не йшлося.

Позивач вказувала, що її запевнили, що коли вона поставить підпис на 4 сторінці Додаткового договору оренди земельної ділянки, вони самостійно напишуть (кульковою ручкою) всю необхідну інформацію. Інших додаткових умов сторони не обговорювали і домовилися, що після укладення та реєстрації доповнень у серпні - вересні місяці позивачу виплатять додаткові 2 відсотки. Загалом вона повинна була отримати орендну плату за користування своєю земельною ділянкою в розмірі 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. З метою здійснення державної реєстрації позивач передала оригінал належного їй правовстановлюючого документа (державного акта серії НОМЕР_1 ), і їй пообіцяли його повернути, як тільки всі необхідні реєстраційні дії будуть виконані.

У серпні 2016 року позивач звернулася до відповідача з проханням повернути їй оригінал належного їй державного акту, оскільки вважала, що минуло вже достатньо часу для здійснення державної реєстрації. Позивачу відповіли, що документи зараз перебувають на реєстрації і повернути їй оригінал правовстановлюючого документа неможливо. При цьому позивач дізналася, що підписавши додатковий договір до договору оренди землі від 16 березня 2007 року вона погодилася пролонгувати даний договір ще на 20 років, а орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється в розмірі 6 % відсотків від нормативної грошової оцінки.

Позивач вважала, що працівниками відповідача було введено її в оману, шляхом умисного приховування справжніх істотних умов, що були фактично внесені до Додаткового договору оренди земельної ділянки. Оскільки вона не мала наміру подовжувати договір оренди земельної ділянки на 20 років, орендна плата була домовлена в розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. додатковий договір до договору оренди позивачем було підписано лише на 4 сторінці «Реквізити сторін», після підписання додаткового договору до договору оренди 1, 2 та 3 сторінки договору були не заповнені (відомості які заповнюються від руки у тому числі і строк дії договору і відсоткова ставка). Відповідач розумів, що в тому разі коли б її правдиво повідомили про всі доповнення, що були внесені в договір оренди, то позивач не погодилася і доповнення не були б зареєстровані.

ОСОБА_1 просила визнати недійсним додатковий договір від 22 серпня 2016 року до договору оренди землі від 16 березня 2007 року, укладений між ПП «Рассвєт Агро» та ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 04 травня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Оскільки ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами факт існування обману та наявність умислу в діях відповідача при укладанні з нею оспорюваного договору, то відсутні підстави для задоволення позову.

Аргументи учасників справи

У травні 2017 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просила оскаржені рішення скасувати та визнати недійсним додатковий договір від 22 серпня 2016 року до договору оренди землі від 16 березня 2007 року. При цьому посилалася на те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не повідомили, що відбувається продовження строку оренди, і вона вважала, що відбувається тільки збільшення орендної плати. Вказує, що факт обману працівниками відповідача було доведено на підставі її показань та показів свідків.

У липні 2017 року ПП «Рассвєт Агро» через представника Васильця С. О. подало заперечення на касаційну скаргу, в якому просить в задоволенні касаційної скарги відмовити повністю, а оскаржені рішення залишити без змін. Заперечення мотивовані безпідставністю та необґрунтованістю доводів касаційної скарги. Вказує, що не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами факт формування волі позивача при укладенні оспорюваного договору саме під впливом обману з боку відповідача і, що відповідач мав умисел на уведення позивача в оману, що свідчить про те, що позивачем не доведено наявність умислу в діях відповідача; істотність значення обставин, щодо яких позивача введено в оману; сам факт обману, які необхідні для кваліфікації недійсності оспорюваного договору за статтею 230 ЦК України.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Рух справи

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 , що надана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6849 га (рілля), і розташована на території Кам`янської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

16 березня 2007 року між ОСОБА_1 та ПП «Рассвєт Агро» укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 червня 2007 року № 03. За умовами договору відповідачем як орендарем було прийнято в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кам`янської сільської ради, загальною площею 2,6849 гектари, у тому числі ріллі 2,6849 гектари. Відповідно до пунктів 8 та 9 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у формі натуральної зарплати і послуг протягом року в розмірі 361,38 грн, що становить 1,5 % від нормативної грошової оцінки. Договір укладено на 10 років.

Відповідно до додаткового договору від 22 серпня 2016 року до договору оренди землі від 16 березня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Рассвєт Агро», сторони погодилися на збільшення строку оренди земельної ділянки на 10 років, і дійшли взаємної згоди викласти основний договір в новій редакції, яка повністю викладена у спірному Додатковому договорі, що складається із двох аркушів та містять текст із обох боків кожного аркуша. Текст договору друкований, але у преамбулі, розділах 1-4 та «Реквізити сторін» містяться рядки, які заповнені рукописним текстом, зокрема у такий спосіб указано найменування сторін договору, умову про збільшення строку оренди земельної ділянки (на 10 років), місце її розташування (адміністративні межі Кам`янсько сільської ради Тростянецького району), її категорія (пайова), кадастровий номер ( НОМЕР_2 ), площа (2,6849 га), нормативна грошова оцінка (79566,07 грн.), загальний строк дії основного договору (20 років), розмір орендної плати (6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на дату укладання цього Договору складає 4773,96 грн на рік).

Право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 16 березня 2007 року та додаткового договору від 22 серпня 2016 року строком на 20 років з розміром орендної плати 6 % зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 вересня 2016 року з індексним номером № 31638038.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення (абзац 2 частини першої статті 229 ЦК України).

Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину.

Суди встановили, що ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами факт існування обману та наявність умислу в діях відповідача при укладанні з нею спірного договору оренди земельної ділянки.

Встановивши, що позивач не довів підстав, передбачених статтею 230 ЦК України, для визнання недійсним додаткового договору від 22 серпня 2016 року до договору оренди землі від 16 березня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Рассвєт Агро», суди зробили правильний висновок про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального та процесуального права, і зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені рішення без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 04 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков