Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1055/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.12.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої - судді Кривенко О.В.,

при секретарі судового засідання Маташнюк О.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу в порядку загального провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Струмок про визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1.75 га, що розташована в межах території Козубівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Вказану земельну ділянку позивач передала в оренду ТОВ Струмок, що підверджується договором оренди від 14.08.2010, зареєстрованому у відділі Держкомзему у Доманівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.04.2012 року за № 01764. Договір набув чинності з дня його державної реєстрації, був укладений на 2 роки та діяв до 28.04.2014 року. Проте, 18.11.2016 року ОСОБА_3 не маючи повноважень, на підставі довіреності, в якої строк дії закінчився, підписала від імені позивача новий договір оренди земельної ділянки з ТОВ Струмок строком на 7 років. Просить визнати договір оренди земельної ділянки від 18.11.2016 року недійсним, з підстав, визначених частинами 2-3 статті 203 та ст. 215 ЦК України, оскільки його вчинено з грубим порушенням вимог цивільного законодавства - договір був підписано від її імені ОСОБА_3 , яка на момент підписання цієї угоди не мала жодних повноважень та без волевиявлення позивача.

Ухвалою суду від 02.09.2019 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30.10.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що орендні відносини з ТОВ Струмок було припинено в 2014 році, не мала намір укладати новий договір з відповідачем, не уповноважувала ОСОБА_3 на підписання від її імені договору 18.11.2016 року, не погоджувала умови договору, в період коли відбулося підписання договору перебувала в лікарні, довіреність не посвідчувала. У 2018 році дізналася про те, що існує договір оренди з відповідачем від 18.11.2016 року, направляла на адресу відповідача листи з проханням повернути належну їй земельну ділянку. Копію договору оренди відповідач їй не надав, отримала його у ЦНАП. Не вчиняла дій, які свідчать про схвалення договору оренди земельної ділянки з відповідачем. Отримувала кошти не як за орендну плату за землю, а за фактичне використання відповідачем її земельної ділянки, яку, як вона вважала, відповідач використовує без укладення договору.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Вовчанська Г.С. позовні вимоги підтримала, пояснила, що попередній договір оренди земельної ділянки від 14.08.2010 року припинений, так як строк його дії закінчився. Дійсно, 20.07.2015 року (підписано 23.10.2015 року) виконкомом Козубівської сільської ради була видана довіреність від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 , при цьому строк дії довіреності складає один рік. Позивач ОСОБА_1 не мала намір укладати договір з ТОВ Струмок щодо оренди землі та не уповноважувала ОСОБА_3 на підписання від її імені вказаного договору. Довіренність містить порушення, зокрема, дві різні дати - 20.07.2015 року та 23.10.2015 року. Розписки, на які посилаєтся відповідач не містить розміру орендної плати та найменування сторін, на виконання саме якого договору оренди вони видані, одна з розписок взагалі не містить дату. Просить визнати недійсним договір оренди землі від 18.11.2016 року, скасувати його державну реєстрацію та стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.

Відповідач в підготовче та в судове засідання не зявився, свого представника до суду не направив, надіслав до суду письмові пояснення, в яких позов не визнав. В поясненнях зазначає, що ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 на підписання договору оренди, відповідач належно виконував свої зобов`язання, про що свідчать розписки ОСОБА_1 про отримання нею орендної плати за договором оренди, за розписками за 2016 та 2017 рік позивач одержала орендну плату, претензій не має до відповідача. Згідно розписки від 22.12.2018 року позивач орендну плату за землю за 2018 рік одержала у повному обсязі та вона має претензії щодо строків виплати орендної плати та укладення нового договору строком до 2024 року, тому має намір його розірвати, отже визнає договір оренди земельної ділянки, який був укладений 18.11.2016 року. З цих підстав вважає позов необгрутнованим та просить відмовити в повному обсязі.

Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1.75 га, що розташована в межах території Козубівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Право власності підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №821046 від 17.01.2006 року. Вказану земельну ділянку позивач в 2010 році передала в оренду ТОВ Струмок, що підверджується договором оренди від 14.08.2010року, зареєстрованому у відділі Держкомзему у Доманівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.04.2012 року за № 764. Договір був укладено на 2 роки та діяв до 28.04.2014 року.

З доданої до матеріалів справи копії договору оренди земельної ділянки загальною площею 1.75 га, належної ОСОБА_1 , укладеного з ТОВ Струмок вбачається, що на договорі від 18.11.2016 року в розділі орендодавець зазначено ОСОБА_4 по довіреності.

Додатком до договору є акт приймання - передачі земельної ділянки від 19 листопада 2015 року, підписаний ОСОБА_4 (по довіреності), хоча договір укладено 18.11.2016 року.

В довіреності зазначено, що ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_3 на вчинення юридично значимих дій, отримувати кошти, подавати від її імені заяви, одержувати довідки та інші документи, розписуватися від її імені та виконувати дії пов`язані з виконанням цієї довіреності. Довіреність посвідчена секретарем Козубівської сільської ради Башарою Надією Миколаївною. Строк дії довіреності один рік. В той же час довіреність містить дві дати 20.07.2015 року та 23.10.2015 року.

Довіреність не містить визначених довірителем повноважень на укладення повіреним договору оренди земельної ділянки.

Дата укладення оспорюваного договору оренди земельної ділянки між ТОВ Струмок та ОСОБА_4 по довіреності 18 листопада 2016 року, тобто по спливу дії довіреності.

27.02.2017 року договір оренди земельної ділянки між ТОВ Струмок та ОСОБА_1 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227, номер запису про інше речове право 19280278.

Окрім того, в договорі оренди землі від 18.11.2016 року зазначено орендодавцем ОСОБА_1 , в реквізитах договору вказано саме ОСОБА_1 , її ідентифікаційний код, відомості паспорту та місця проживання, а не уповноважену особу ОСОБА_3 . В розділі підписи сторін зазначено орендодавець ОСОБА_1

В разі, якщо договір підписувала та укладала ОСОБА_3 на підставі доручення, то в тексті договору мала бути зазначена як уповноважена особа орендодавця на підставі довіреності саме ОСОБА_3 , її ідентифікаційні дані та правові підстави на укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» .

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України , зокрема, відповідно до частини першої, третьої указаної норми матеріального права зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України .

Частинами першою, третьою статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Згідно з частинами першою, третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Не можна вважати правочин схваленим, на підставі доданих відповідачем доказів, а саме: копії розписки від 20.12.2017 року, де зазначено, що ОСОБА_1 орендну плату, згідно договору оренди землі за 2017 рік одержала ( без зазначення розміру орендної плати та сторони договору оренди) та копії розписки від 22.12.2018 року, де зазначено, що ОСОБА_1 орендну плату , згідно договору оренди за 2018 року одержала (має претензії до орендаря стосовно строків виплати орендної плати за укладення нового договору до 2024 року, тому має намір розірвати договір оренди). Одна з наданих відповідачем розписок не містить дату склвдання.

Зі змісту наведених вище розписок, на які посилався відповідач, не вбачається розрахунку орендної плати, не зазначено, на виконання умов якого саме договору отримано кошти і в якому розмірі та від кого саме. ОСОБА_1 пояснила, що отримала кошти за фактичне використання ТОВ Струмок її земельної ділянки, оскільки знала, що відповідач здійснював обробіток її землі,

відповідач окрім того не в повному обсязі вніс орендну плату за роки, що передували даті укладення договору від 18.11.2016 року.

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі.

Виплата орендної плати (її частини) у грошовій формі здійснюється через касу підприємства.

Разом з тим, під час розгляду справи відповідач не довів належними і допустимими доказами належне виконання ним умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати, у будь-який спосіб, передбачений договором.

Оскільки, згідно з п.7 постанови Пленуму ВСУ, виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, не має значення для визнання правочину недійсним. Факт отримання позивачем плати за користування землею не може свідчити про погодження з умовами укладеного раніше договору, не спростовує висновку суду про недійсність договору і не створює для нього правових наслідків. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України (постанова від 22.04.2015р. - справа №6-48цс15).

Окірм того, згідно листа до ТОВ "Струмок" від 29.05.2018 року, позивач ОСОБА_1 зазначає, що не підписувала з відповідачем договір оренди земельної ділянки у 2016 році.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 не підписувала спірний договір оренди земельної ділянки, а отже не вступала в договірні відносини з орендарем ТОВ Струмок. За таких обставин слід дійти до висновку, що у позивача було відсутнє волевиявлення на укладення спірного правочину і укладення цього правочину не відповідало її волі, не погоджено нею суттєві умови договору, а тому на підставі ст.ст. 203-215 Цивільного кодексу України такий правочин є недійсним з моменту його укладення, отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідачем не додано належних доказів, щодо схвалення позивачем правочину та прийняття його до виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 768.40 грн., який, у звязку із задоволенням позову у повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на його користь

Також у відповідності до вимог ч.2 ст.137 ЦПК розподілу між сторонами підлягають разом із іншими судовими витратами витрати на правничу допомогу адвоката, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати позивача на правову допомогу у сумі 2000 грн. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів. Позивачем було надано докази, які свідчать про витрати на правничу допомогу - договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141,263-265,268, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Договір оренди земельної ділянки від 18.11.2016 року, зареєстрований 27.02.2017 року за № 19280278, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Струмок Доманівського району Миколаївської області та ОСОБА_1 - визнати недійсним та скасувати його державну реєстрацію.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Струмок Доманівського району Миколаївської області (ЄДРПОУ 3259932, м.Одеса, вул.Жуковського, 15 , р/р НОМЕР_1 в ЗАТ "ПУМБ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована с.Козубівка Доманівського району Миколаївської області) витрати по сплаті судового збору в сумі 768.40 гривень та витрати позивача на правничу допомогу у сумі 2000 ( дві тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : О. В. Кривенко