Провадження № 2/369/1084/19
07.08.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, посилаючись на те, що 24 вересня 2016 року між нею і ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про шлюб від 24 вересня 2016 року, актовий запис № 1981. Укладений між ними шлюб було розірвано 22 грудня 2017 року, про що Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 22 грудня 2017 року, актовий запис № 151. 08 червня 2018 року нею було змінено прізвище із ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , про що Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві внесено відповідний запис та видано свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_1 .
За час сумісного життя у шлюбі ними було набуто (придбано) спільне майно, зокрема: 1) земельна ділянка площею 0,08 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення-для колективного садівництва, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка АДРЕСА_1 , на підставі Договору про поділ земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Борисовою С.О. 16 березня 2017 року за реєстр. № 339, та договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Борисовою С.О. 14 лютого 2017 року за реєстр. № 158. За взаємною згодою між позивачем і відповідачем право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано на ім`я відповідача; 2) автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , на підставі Договору купівлі-продажу від 13 червня 2017 року, який за взаємною згодою подружжя, зареєстрований був на відповідача та знаходиться у його постійному користуванні.
Згідно консультаційних висновків про вартість, складених ТОВ «Реал Експерт», 18 червня 2018 року, ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0800 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка, Садівницьке товариство « АДРЕСА_1 », становить 219 900 грн., ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , становить 359 000 грн..
Земельна ділянка та автомобіль придбані позивачем і відповідачем під час перебування у шлюбі, а отже, зазначене майно є спільним майном подружжя.
Оскільки автомобіль перебуває у постійному користуванні відповідача, а спільне володіння і користування майном є неможливим, позивачка не заперечувала щодо набуття на нього права приватної власності за відповідачем.
Враховуючи, що вартість земельної ділянки є меншою за автомобіль, тому позивачка вважала правомірним виділення їй у приватну власність земельної ділянки.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 364, 365 ЦК України, просила суд виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 ; Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0.008 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво АДРЕСА_2 Святошинський район АДРЕСА_3 с АДРЕСА_1 ; Припинити за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: Київська АДРЕСА_4 Києво-Святошинський район, с. Малютянка АДРЕСА_1 .
У судове засідання позивач і представник позивача не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача в заяві просив розглянути справу у відсутності позивача і його представника, позов підтримав і просив його задовольнити.
У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки відповідач неодноразово повідомлявся про розгляд справи, причини неявки суду невідомі, а позивач в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Судом встановлено, що 24 вересня 2016 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб, про що Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про шлюб від 24 вересня 2016 року, актовий запис № 1981. Укладений між ними шлюб було розірвано 22 грудня 2017 року, про що Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 22 грудня 2017 року, актовий запис № 151. 08 червня 2018 року позивачкою було змінено прізвище із ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , про що Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві внесено відповідний запис та видано свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_1 .
За час сумісного життя у шлюбі сторонами у справі було набуто (придбано) спільне майно, зокрема: земельна ділянка площею 0,08 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення-для колективного садівництва, адреса: Київська область, Києво АДРЕСА_2 Святошинський район АДРЕСА_3 с АДРЕСА_1 , на підставі Договору про поділ земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Борисовою С.О. 16 березня 2017 року за реєстр. № 339, та договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Борисовою С.О. 14 лютого 2017 року за реєстр. № 158, та автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , на підставі Договору купівлі-продажу від 13 червня 2017 року, який за взаємною згодою подружжя, зареєстрований був на відповідача та знаходиться у його постійному користуванні, як вказувала позивачка.
Згідно надання інформації Головним сервісним центром МВС України від 31 травня 2018 року № 31/324аз, згідно з інформацією з бази даних Єдиного державного реєстру МВС за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 13 червня 2017 року було зареєстровано автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , чорного кольору, на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ від 13 червня 2017 року № 8046/2017/495446. Вказаний транспортний засіб первинно було зареєстровано 06 лютого 2007 року.
Згідно консультаційних висновків про вартість, складених ТОВ «Реал Експерт», 18 червня 2018 року, ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0800 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка, Садівницьке товариство « АДРЕСА_1 », становить 219 900 грн., ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , становить 359 000 грн..
Земельна ділянка та автомобіль придбані позивачем і відповідачем під час перебування у шлюбі, а отже, зазначене майно є спільним майном подружжя.
Оскільки автомобіль перебуває у постійному користуванні відповідача, а спільне володіння і користування майном є неможливим, позивачка не заперечувала щодо набуття на нього права приватної власності за відповідачем.
Враховуючи, що вартість земельної ділянки є меншою за автомобіль, тому позивачка вважала правомірним виділення їй у приватну власність земельної ділянки.
Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Змістом ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
В ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що слід виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 ; Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0.008 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво АДРЕСА_2 Святошинський район АДРЕСА_3 с АДРЕСА_1 ; Припинити за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. АДРЕСА_1 , а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов ОСОБА_1 судом задоволено в повному обсязі, то з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 5789 грн..
Керуючись ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. 55 Конституції України, ст. ст. 364, 365 ЦК України, ст. ст. 76-81, 141, 259, 264, 265, 268, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов задовольнити.
В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 ; Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: Київська АДРЕСА_4 Києво АДРЕСА_1 ; Припинити за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво АДРЕСА_2 Святошинський район АДРЕСА_3 с АДРЕСА_1 ,
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 5789 грн..
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Суддя Ковальчук Л. М.