Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 761/36608/14-ц

провадження № 61-12293св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Лесько А. О. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Київський національний університету імені Тараса Шевченка,

третя особа - Первинна профспілкова організація Київського національного університету імені Тараса Шевченка,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_20, на рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року у складі колегії суддів: Головачова Я. В., Білич І. М., Поливач Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського національного університету імені Тараса Шевченка (далі - КНУ ім. Тараса Шевченка), третя особа - Первинна профспілкова організація КНУ імені Тараса Шевченка, про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення догани, визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання недійсними записів в трудовій книжці, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку та стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що з 1996 року він працював у КНУ імені Тараса Шевченка. 16 вересня 2014 року відповідно до наказу № 735-32 йому оголошено догану за неналежне виконання функціональних обов`язків, а саме недотримання правил пожежно-технічної безпеки. 18 вересня 2014 року наказом № 744-32 йому оголошено догану за невиконання своїх обов`язків (техніка 1 категорії сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин) під час робочого дня 22 серпня 2014 року з 14-00 год. до 16-30 год.

Зазначає, що вказані догани були винесені з порушеннями вимог трудового законодавства, зокрема, в наказах було допущено помилку у написанні його прізвища, крім того відповідачем було пропущено строк застосування дисциплінарного стягнення.

07 листопада 2014 року наказом відповідача від 03 листопада 2014 року № 08-1610-04 його було звільнено з посади техніка 1 категорії сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього обов`язків. З цієї ж підстави його було звільнено з посади чергового слюсаря (0,5 ставки) сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин, на якій працював за сумісництвом.

З наведених підстав ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати недійсним (незаконним) стягнення, яке оголошено йому відповідно до наказу КНУ ім. Тараса Шевченка від 16 вересня 2014 року № 735-32; стягнення, яке оголошено на підставі наказу від 18 вересня 2014 року № 744-32 та скасувати вказані накази;

визнати недійсним (незаконним) та скасувати наказ КНУ ім. Тараса Шевченка від 03 листопада 2014 року № 08-1610-04 про його звільнення;

зобов`язати відповідача поновити його на роботі на посаді техніка 1 категорії сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин, про що видати відповідний наказ;

зобов`язати відповідача поновити його на посаді чергового слюсаря 6 розряду сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин за сумісництвом, про що видати відповідний наказ;

визнати недійсними записи в трудовій книжці про оголошення догани на підставі наказу від 16 вересня 2014 року № 735-32; про оголошення догани на підставі наказу від 18 вересня 2014 року № 744-32 та наказу про звільнення від 03 листопада 2014 року № 08-1610-04;

стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 61 374,17 грн, середній заробіток за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку в розмірі 5 051,01 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 687,08 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києві від 20 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року, позовні вимоги було задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ КНУ ім.Тараса Шевченка від 16 вересня 2014 року № 735-32 про оголошення догани ОСОБА_1

Визнано незаконним та скасовано наказ КНУ ім. Тараса Шевченка від 18 вересня 2014 року № 744-32 про оголошення догани ОСОБА_1

Визнано незаконним та скасовано наказ КНУ ім. Тараса Шевченка від 03 листопада 2014 року № 08-1610-04 про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді техніка 1 категорії сантехнічної служби корпусу ІМВ та слюсаря 6 р. (0,5 ставки) сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Тараса Шевченка.

Стягнуто з КНУ ім. Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 листопада 2014 року по 01 листопада 2015 року у розмірі 61 374,17 грн.

Стягнуто з КНУ ім. Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 жовтня 2016 року ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За результатом нового апеляційного перегляду, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 листопада 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що невідповідність оскаржуваних наказів вимогам трудового законодавства не встановлена, а вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку та стягнення моральної шкоди є взаємопов`язаними, тому правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховано, що до функціональних обов`язків техніка 1 категорії сантехслужби та чергового слюсаря не входить звільнення приміщень теплопункту від легкозаймистих речовин, він не є відповідальною особою за протипожежний стан цього приміщення. Крім того, факт порушення виявлено 14 серпня 2014 року, а відповідно до положення статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Тобто, відповідачем пропущено строк притягнення позивача до відповідальності, оскільки наказ про оголошення догани винесено 16 вересня 2014 року. Також судом не враховано, що доповідна записка директора Інституту міжнародних відносин ОСОБА_4 не є належним доказом, з якого вбачається, що він протягом 2,5 год був відсутній на робочому місці та займався в спортивному залі. Факт виконання ним в цей час трудових обов`язків підтверджено свідком ОСОБА_5 у судовому засіданні суду першої інстанції. Також є необґрунтованими висновки про відсутність його 25 жовтня 2014 року на роботі без поважних причин, про що позивачем надано письмові пояснення.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У запереченнях на касаційну скаргу представник КНУ імені Тараса Шевченка зазначав, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

У частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 11 липня 2005 року та відповідно до Витягу з наказу № 08-722-04 ректора КНУ ім. Тараса Шевченка від 14 липня 2005 року його, слюсаря по ремонту теплопунктів 6 розряду сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин, було прийнято з 11 липня 2005 року, на умовах сумісництва, на посаду чергового слюсаря 6 розряду (0,5 ст.) сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин (а. с. 120-121 т. 1).

.

Відповідно до Витягу з наказу № 08-478-04 ректора КНУ ім. Тараса Шевченка від 17 квітня 2006 року ОСОБА_1 з 17 квітня 2006 року було переведено на посаду техніка 1 категорії сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин (а. с. 119 т. 1).

Згідно з п. п. 3.5 Розділу VIII Правил внутрішнього розпорядку Університету, затверджених конференцією трудового колективу 07 квітня 2009 року (протокол № 1), дисциплінарне стягнення застосовується ректором (проректором) безпосередньо після виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня виявлення, не враховуючи часу хвороби або перебування працівником у відпустці.

14 серпня 2014 року комісією у складі заступника директора з АГР ОСОБА_6 , командира ДПД ОСОБА_8., інженера з пожежної безпеки ОСОБА_7 було проведено протипожежне обстеження Інституту міжнародних відносин та визначено протипожежні заходи, які необхідно виконати, зокрема, звільнити підвальне приміщення теплопункту від легкозаймистих паперових та інших горючих матеріалів, термін виконання зазначено "негайно", контроль за виконанням протипожежних заходів покладено на заступника директора ОСОБА_6 , інженера з пожежної безпеки ОСОБА_7 , що зафіксовано в Акті про здійснення пожежно-технічного обстеження від 15 серпня 2014 року (а. с. 91 т. 1).

Розпорядженням директора Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Тараса Шевченка № 048-148 від 15 серпня 2014 року про усунення недоліків пожежно-технічного стану з метою оперативного усунення недоліків, виявлених у результаті пожежно-технічного обстеження (акт перевірки від 15 серпня 2014 року) та недопущення їх у майбутньому зобов`язано створити комісію у складі начальника зміни ОСОБА_8 , інженера 1 кат. ОСОБА_23. , інженера 1 кат. ОСОБА_21., провести комісії до 18 серпня 2014 року службове розслідування та для вжиття відповідних заходів подати висновки щодо виявлення причин порушень пожежно-технічного стану приміщень Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Тараса Шевченка.

З висновку роботи комісії від 18 серпня 2014 року вбачається, що на даний час територія теплопункту закріплена за зміною ОСОБА_1 згідно затвердженого плану обслуговування та проведення планово-попереджувальних ремонтів працівниками сантехслужби, в теплопункті знаходились особисті речі ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (електроплитка, чайник, одяг, розгалужувач на три розетки з саморобним пристроєм, що порушує правила протипожежної безпеки, велосипед та інше). Теплопункт належить до сантехнічної служби, протипожежні заходи повинні дотримуватись всіма співробітниками даної служби. Враховуючи вищевикладене, комісія вважала, що винним в порушенні пожежно-технічного стану приміщення теплопункту Інституту міжнародних відносин є ОСОБА_1 та ОСОБА_11 .

Згідно акту від 18 серпня 2014 року, складеного в присутності директора АГР ОСОБА_6 , начальника зміни ОСОБА_8 , завідуючої господарством ОСОБА_1. , завідуючої складом ОСОБА_13 , техніку першої категорії ОСОБА_1 та черговому слюсарю VІ розряду ОСОБА_11 було повідомлено про виявлене порушення за результатами перевірки пожежно-технічного обстеження Інституту міжнародних відносин, що сталося з їх вини (самовільно зайняли приміщення цокольного поверху блоку А-3 теплопункту начального корпусу Інституту міжнародних відносин, огороджене металевою сіткою, яку вони облаштували легкозаймистими матеріалами: ДВП, паперовий картон тощо), та зобов`язано їх усунути недоліки до кінця робочого дня (а. с. 106 т. 1).

Вказаним актом також встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_11 категорично відмовились виконувати роботи по усуненню порушень, вказаних в акті обстеження. Надати пояснення з приводу невиконання вимог щодо усунення недоліків пожежно-технічного обстеження відмовились.

З акту від 19 серпня 2014 року, складеного у присутності директора АГР ОСОБА_6 , начальника зміни ОСОБА_8 , завідуючої господарством ОСОБА_1 . , завідуючої складом ОСОБА_13 , убачається, що приміщення цокольного поверху блоку А-3 теплопункту начального корпусу Інституту міжнародних відносин від легкозаймистих матеріалах не придбано та недоліки, виявлені перевіркою пожежно-технічного обстеження Інституту міжнародних відносин на вимогу ОСОБА_6 вказаними працівниками не усунено (а. с. 107 т. 1).

Згідно акту від 22 серпня 2014 року, складеного у присутності тих же осіб, ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення причин невиконання ним розпорядження керівника щодо усунення порушень техніки пожежної безпеки, яке він мав виконати напередодні зміни як під час основного робочого часу, так і за сумісництвом, ОСОБА_1 надати пояснення з приводу невиконання вимог щодо усунення вказаних недоліків відмовився (а. с. 108 т. 1).

16 вересня 2014 року відповідно до наказу № 735-32 "Про стягнення" ОСОБА_1 за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, а саме недотримання правил пожежно-технічної безпеки, було оголошено догану (а. с. 14 т. 1).

17 вересня 2014 року відповідно до наказу № 740-32 "Про стягнення" ОСОБА_1 оголошено догану за посадою за сумісництвом (а. с. 86 т. 1).

18 вересня 2014 року на підставі наказу № 744-32 "Про стягнення" ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, а саме невиконання своїх обов`язків під час робочого дня 22 серпня 2014 року з 14-00 год. до 16-30 год. було оголошено другу догану (а. с. 16 т. 1).

З доповідної записки директора Інституту міжнародних відносин ОСОБА_4 убачається, що ОСОБА_1 22 серпня 2014 року був відсутній на робочому місці з 14-00 год. до 16-30 год. При обході підвального приміщення чергового гуртожитку № 20 ОСОБА_15 було виявлено сторонні звуки у спортивному залі при замкнутих дверях. Піднявшись за ключем чергова повідомила заступника директора з АГР Інституту міжнародних відносин. Ключем, який знаходиться на вахті гуртожитку № 20, в присутності заступника директора з АГР Інституту міжнародних відносин ОСОБА_6 , зав. складом Інституту міжнародних відносин ОСОБА_13 , столяра ОСОБА_16 були відчинені двері спортивної зали за якими знаходився ОСОБА_1 , займаючись на спортивних снарядах, що є порушенням правила внутрішнього трудового розпорядку (а. с. 17 т 1).

25 жовтня 2014 року у присутності заступника директора з АГР ОСОБА_6 , зав. господарством ОСОБА_17 , начальника зміни ОСОБА_8 , сторожа ОСОБА_18 , сторожа ОСОБА_19 складено акт, відповідно до якого виявлено факт порушення трудової дисципліни, а саме відсутність ОСОБА_1 на робочому місці в Інституту міжнародних відносин з 11-06 год. до 13-15 год (а. с. 109 т. 1).

29 жовтня 2014 року у присутності заступника директора з АГР ОСОБА_6 , зав. господарством ОСОБА_17 , начальника зміни ОСОБА_8 , інженера 1 кат. ОСОБА_23 , інженера 1 кат. ОСОБА_21 складено акт, відповідно до якого 27-28 жовтня 2014 року було виявлено факт порушення трудової дисципліни, а саме відсутність позивача на робочому місці в Інституті міжнародних відносин протягом двох днів та його відмови надати пояснення з приводу своєї відсутності на роботі (а. с. 110 т. 1).

На засіданні профбюро Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Т. Шевченка від 29 жовтня 2014 року прийнято рішення дати згоду на звільнення ОСОБА_1 згідно пункту 3 статті 40 КЗпП Україниза систематичне невиконання працівником без поважних причин покладених на нього обов`язків, а саме технік першої категорії (за сумісництвом черговий слюсар 6 розряду - 0, 5 ставки та слюсар по ремонту 6 розряду - 0,5 ставки) Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Тараса Шевченка (а. с. 103 т. 1).

Вказане рішення членами профбюро було прийнято з урахуванням того, що до позивача вже раніше застосовувались дисциплінарні стягнення, при цьому останній продовжує порушувати трудову дисципліну.

Відповідно до наказу від 03 листопада 2014 року № 08-1610/04 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади техніка 1 категорії сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин з 07 листопада 2014 року за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього обов`язків, згідно з пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Вказаний наказ прийнятий на підставі подання керівництва підрозділу, витягу із протоколу № 14 від 29 жовтня 2014 року засідання профбюро, розпорядження ОСОБА_22 . Цим же наказом позивача було звільнено з посади чергового слюсаря 6 розряду (0,5 ставки) сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин від сумісництва з 07 листопада 2014 року також за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього обов`язків на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України(а. с. 18 т. 1).

За змістом статті 139 КЗпП Українипрацівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до частини першої першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленим проступком, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Згідно положень пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП Українитрудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Отже, підставою для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП Україниє систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення трудової дисципліни.

Такими, що систематично порушують трудову дисципліну, визнаються працівники, які мали дисциплінарні стягнення чи громадське стягнення за порушення трудової дисципліни і порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення.

Працівник у такому разі може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно з пунктом 2.6 функціональних обов`язків техніка І категорії сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Тараса Шевченка ОСОБА_1 , затверджених проректором з АГР КНУ ім. Тараса Шевченка ОСОБА_24 13 березня 2013 року, працівник зобов`язаний знати та суворо дотримуватись правил пожежної безпеки.

Працівник повинен знати і виконувати правила техніки безпеки та правила пожежної безпеки, вміти користуватись вогнегасниками та надавати першу допомогу при травмуванні (пункт 4 цих обов`язків).

На підставі пункту 1, 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку, працівник зобов`язаний чесно і добросовісно виконувати навчальний режим, вимоги статуту, колективного договору та Правил внутрішнього розпорядку, дотримуватись дисципліни праці, зокрема, своєчасно і точно виконувати розпорядження керівництва, своєчасно приходити на роботу та інше.

В порушення наведених положень ОСОБА_1 відмовився виконувати вказівку свого керівника щодо приведення приміщення теплопункту у належний протипожежний стан, про що були складені відповідні акти 18 та 19 серпня 2014 року.

Апеляційний суд, встановивши, що вищезазначений проступок було здійснено позивачем 18 серпня 2014 року, дійшов обґрунтованого висновку, що догани, оголошені ОСОБА_1 згідно наказу № 735-32 від 16 вересня 2014 року та № 740-32 від 17 вересня 2014 року, є таким, що застосовані у межах статті 148 КЗпП України.

Що стосується правомірності наказу № 744-32 від 18 вересня 2014 року «Про стягнення», то апеляційний суд врахувавши те, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження його перебування 22 серпня 2014 року з 14-00 год. до 16-30 год. у спортивній залі з виробничої необхідності, дійшов правильного висновку, що перебування позивача в робочий час в спортивній залі з власних потреб є невиконання ним своїх функціональних обов`язків.

Апеляційний суд також вірно вважав доведеним факт відсутності ОСОБА_1 на робочому місці з 11-06 год. до 13-15 год 25 жовтня 2014 року.

Таким чином, апеляційний суд, надавши належну оцінку обставин справи відповідно до вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України2004 року, врахувавши вищенаведені норми матеріального права, рішення профбюро Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Т. Шевченка від 29 жовтня 2014 року про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, дійшов обґрунтовано висновку про відсутність правових підстав для скасування наказу від 03 листопада 2014 року № 08-1610/04 про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади.

Встановивши відсутність порушення відповідачем норм трудового законодавства при прийнятті оскаржуваних наказів, апеляційний суд правильно відмовив у задоволенні похідних позовних вимог про поновлення на роботі, визнання недійсними записів в трудовій книжці, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку та стягнення моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги представника позивача про те, що оспорювані накази про застосування до нього заходів дисциплінарного стягнення прийняті на підставі недоведених відповідачем обставин, не заслуговують на увагу, оскільки ним не доведені. Відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України 2004 року доведення таких обставин є його процесуальним обов`язком. У той же час такі твердження сторони побудовані виключно на припущеннях.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційної інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. М. Сімоненко А. А. Калараш А. О. Лесько Є. В. Петров С. П. Штелик