Справа № 372/2959/19
Провадження 2-з-18/19
ухвала

Іменем України

16 серпня 2019 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування із чужого незаконного володіння.

Разом із позовною заявою позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якому просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 1,384 га., розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, сільська рада Григорівська, цільове призначення: для ведення фермерського господарства; земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 1 га., розташовану за адресою: територія Київська область, Обухівський район, сільська рада Григорівська, цільове призначення: для ведення фермерського господарства; на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 1 га., розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, сільська рада Григорівська, цільове призначення: для ведення фермерського господарства; заборонити ОСОБА_3 та/або будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, в тому числі, але не виключно, дії щодо поділу, відчуження, передачі,в заставу, іпотеку, оренду тощо, відносно земельних ділянок: кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 1,384 га., розташовану за адресою: Київська область АДРЕСА_1 Обухівський район АДРЕСА_1 сільська рада АДРЕСА_2 , цільове призначення: для ведення фермерського господарства; кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 1 га., розташовану за адресою: територія Київська область, Обухівський район, сільська рада Григорівська, цільове призначення: для ведення фермерського господарства; кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 1 га., розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, сільська рада Григорівська, цільове призначення: для ведення фермерського господарства.

Розгляд заяви здійснюється без виклику сторін в порядку ч.1 ст.153 ЦПК України.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, а відповідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Суд вважає, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову, як накладення заборонити ОСОБА_3 та/або будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, в тому числі, але не виключно, дії щодо поділу, відчуження, передачі,в заставу, іпотеку, оренду тощо, відносно земельних ділянок є співмірними із заявленими позовними вимогами, а також не конкретизованими. Так, обґрунтовуючи заяву позивач посилається на те, що позовом захищаються права невизначеної кількості неконкретизованих осіб членів фермерського господарства, належність земельних ділянок, на які пропонується накласти арешт, певним особам не визначена, передбачена заявою заборона в межах позову стосується не визначених позовом відповідачів, а необмеженого кола невизначених осіб за змістом заяви «будь-яких інших осіб».

При цьому враховуючи вищевикладене, суд вважає недоцільним виклик в судове засідання особи, яка подала заяву про забезпечення позову для надання пояснень або додаткових доказів, які б підтвердили необхідність забезпечення позову і приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви та необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали.

Суддя М.В. Кравченко