ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7407/18 Номер провадження 22-ц/814/2212/19Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

За участю секретаря судового засідання: Ткаченко Т.І.,

Представника відповідача Ульянової Ю.А.,

Позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5 , третьої особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Предоляк О.С., у період часу з 16:31:19 год. до 17:13:51 год.,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 ,, у якому просили усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною, встановити графік побачень для спілкування з сином та онуком.

Підстави позову вмотивовували тим, що 20 вересня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , уклали шлюб, який був в подальшому розірваний у 2014 році.

Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого батьками визначено з матір`ю.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2018 року, змінено місце проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_4 .

Далі позивачі вказують, що після визначення місця проживання дитини з батьком, відповідач чинить їм перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, не надає можливості бачитись під різними приводами, не дозволяє залишатись за місцем його проживання, не дозволяє забирати із школи. Так, 07 08, 14, 23 та 28 серпня 2018 року ОСОБА_4 ігнорував телефонні дзвінки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідей не надходило, за телефоном ОСОБА_7 зв`язку також не було. За місцем проживання сина позбавлені можливості спілкуватися з дитиною 05, 12,14 серпня 2018 року. Мають місце конфліктні ситуації. Звернення до служб міста Кременчука, виявилися марними, вказаний факт підтверджується листами та відповідями, відображеними у таблиці.

18 липня 2018 орган опіки та піклування повідомив, щодо необхідності судового вирішення питання в судовому порядку відносно визначення способів участі у вихованні та спілкуванні, зокрема баби з онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до чинного законодавства України у судовому порядку.

Всі намагання врегулювати даний спір мирним шляхом призводить лише до загострення існуючих конфліктів та до виникнення нових, органи опіки та піклування не можуть забезпечити їх участь у спілкуванні з ОСОБА_7 .

Беручи до уваги збільшені позовні вимоги, позивачі просили суд зобов`язати ОСОБА_4 не перешкоджати матері дитини ОСОБА_3 та бабі ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити наступні способи участі позивачів у вихованні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисте спілкування: - побачення п`ять раз на тиждень: з понеділка по п`ятницю до (при 2 зміні навчання) або після учбового процесу ( при першій зміні )за місцем навчання сина або за місцем його проживання, перебування таким чином: другий тиждень місяця з матір`ю, четвертий тиждень місяця з бабою; спілкування та побачення з дитиною з п`ятниці з 20.00 годин до суботи 20.00 годин, побачення потягом усього дня з 09 до 20 години: ІНФОРМАЦІЯ_1, 03 травня кожного року з матір`ю. 04 травня з бабою. Спільний відпочинок : протягом перших30 календарних днів літніх канікул, перша половина періоду осінніх, зимових, весняних канікул дитина проводить з матір`ю та бабою: першу половину дня з 08 до 13 години з матір`ю, другу половину дня з 13до 9 години з бабою і так кожного дня до кінця відповідного періоду канікул; - необмежене спілкування з ОСОБА_7 особисто, засобами телефонного, поштового електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між матір`ю та сином, бабою та онуком. У разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з сином, онуком, або цей день передує дню побачення або є наступним після нього, то такі дні син, онук проводить з матір`ю та бабою. У день побачення з сином, онуком, мають право забирати ОСОБА_7 з дому/школи /особисто. Зобов`язати відповідача надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це їх особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Окрім цього, третя особа ОСОБА_5 звернулася з позовом, у якому просила визначити спосіб її участі у вихованні онука ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом: встановлення права на побачення з онуком без присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з 15.00 години п`ятниці до 19 години суботи з виїздом дитини з місця свого постійного проживання на цей час кожного першого та третього тижня кожного місяця; встановлення права зустрічатися наодинці з онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожного року у день народження онука ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.00 години до 14.00 години за місцем проживання дитини; надання можливості спільного відпочинку з онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 4 тижнів в період літніх канікул з виїздом дитини з місця свого постійного проживання, в період часу за письмовим погодженням з батьком, а якщо такий час сторони не зможуть погодити то з 1 по 31 липня кожного включно; надання можливості спільного відпочинку з онуком протягом 1 тижня під час зимових канікул щороку з виїздом дитини з місяця свого проживання в період за письмовим погодженням з батьком, а якщо таке погодження не досягнуто то з 04 по 11 січня. Зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не чинити їй перешкоди в спілкуванні з онуком.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_3 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі способи участі:

-побачення на другому тижні місяця у понеділок та середу з 14.20 год. до 15.20 год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її навчання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання;

-побачення першої та третьої неділі місяця з 10.00 год. до 18.00 год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання;

-побачення щороку 5 грудня у день народження дитини з 09.00 год. до 12.00 год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання;

-побачення щороку 03 травня у день народження матері дитини з 10.00 год. до 20.00 год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання,

- спільний щорічний відпочинок влітку протягом 15 календарних днів з 01 червня по 15 червня включно, з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем проживання;

- спільний щорічний відпочинок першої половини осінніх, зимових та весняних канікул з 10.00год.до 16.00год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання.

Усунено ОСОБА_3 перешкоди у вихованні та у спілкуванні з ОСОБА_7 , шляхом надання інформації щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини та повідомлення особисто у разі таких змін.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановлено ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі способи участі:

- побачення на четвертому тижні місяця у понеділок та середу з 14.20 год. до 15.20 год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання.

- побачення другої суботи місяця з 10.00 год. до 18.00 год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання.

- побачення щороку ІНФОРМАЦІЯ_1 у день народження онука з 09.00 год. до 12.00 год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання;

- побачення щороку 04 травня у день народження баби дитини, ОСОБА_1 , з 16.00 год. до 20.00 год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання;

- спільний щорічний відпочинок влітку протягом 15 календарних днів з 16 червня по 30 червня включно, з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини додому.

- спільний щорічний відпочинок першої половини осінніх, зимових та весняних канікул з 10.00 год. до 16.00 год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання.

Усунено ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та у спілкуванні з ОСОБА_7 шляхом надання інформації щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини та повідомлення особисто у разі таких змін.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Встановлено ОСОБА_5 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі способи участі:

- побачення третьої суботи місяця з 10.00год. до 19.00 год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання;

- побачення щороку ІНФОРМАЦІЯ_1 у день народження онука з 12.00 год. до 14.00 год., з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання;

- спільний щорічний відпочинок влітку з 16 липня по 31 липня включно, з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання;

- спільний щорічний відпочинок на зимових канікулах з 04 січня по 08 січня включно, з обов`язковим здійсненням супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 176,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 176,20 грн.

З даним рішенням не погодилася позивач ОСОБА_3 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні її позовних вимог та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вказує на те, що внаслідок визначеного судом порядку спілкування з сином порушений принцип рівності прав батьків, оскільки більшу частину робочого тижня дитина перебуватиме з батьком.

При визначенні годин спілкування також не взято до уваги тривалість супроводу дитини з місця його проживання і повернення її назад, у зв`язку з чим буде відсутній час на саме спілкування.

Вважає необґрунтованими як висновки виконавчого комітету щодо графіку спілкування, так і місцевого суду, який взяв їх до уваги, визначаючи спосіб участі сторін у вихованні дитини, недостатнім і несправедливим розподіл часу літніх канікул.

Звертає увагу на те, що проживання з батьком має негативні наслідки, які відобразилися на стані здоров`я, навчанні дитини, відвідуванні навчального закладу.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Ульянова Ю.А. надала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Вказує на те, що рішення місцевого суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права та що місцевий суд належним чином дослідив та дав оцінку усім наявним у справі доказам.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 04 травня 2018 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2018 року змінено місце проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_4 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зверталися до органів опіки та піклування щодо перешкод у спілкуванні з сином та онуком ОСОБА_7 .

Сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способу участі матері та баби у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення.

Судом, в присутності представника органу опіки та піклування, з`ясована думка дитини ОСОБА_7 щодо участі матері а баби в його вихованні та спілкуванні та встановлено, що дитина вільний від навчання, відвідуванням басейну та додаткових занять з вивчення іноземної мови. виявляє виражену прихильність до батька, його дружини та зведеної сестри та баби ОСОБА_5 (матері відповідача). При цьому, безапеляційно, категорично відмовляється спілкуватися з матір`ю та бабою ОСОБА_1 , вмотивовуючи це небажанням повернутись жити до мами.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив з необхідності дотримання розумного балансу на участь обох батьків і бабусь у вихованні дитини.

Вирішуючи питання обґрунтованості таких висновків місцевого суду, апеляційний суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Сімейного кодексу України.

Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Вирішення питання про участь позивачів у вихованні сина та онука становить собою втручання у право на повагу до сімейного життя.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України».

Визначаючи, чи був захід по втручанню у право однієї із сторін необхідним в демократичному суспільстві необхідно враховувати обставини, що мають найкраще задовольняти інтереси дитини, що є дуже важливим у таких справах (див. пункт 53 згадуваного вище рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»), і саме від інтересів дитини буде залежати необхідність задоволення або відмови в задоволенні позову.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції врахував, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до положень статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Статтею 263 СК передбачено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Суд вірно вказав на те, що між батьками тривалий час існує спір як щодо визначення місця проживання дитини так і щодо участі батьків у вихованні дитини.

Зв`язок між матір`ю, бабою та сином та онуком мають важливе значення для підтримання між ними відносин, як близьких осіб, що сприяє реалізації їх права на сімейне життя та сприяє нормальному розквіту людини в суспільстві, що не безпідставно знайшло відображення і в ст. 19 СК України.

В такому випадку право дитини на сімейне виховання буде включати і право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Суд вірно вказав на те, що у даному випадку, спілкування матері та бабусь з ОСОБА_7 і бажання підтримувати зв`язок з дитиною є адекватною реакцією людини у життєдіяльності і сприяє розвитку особистості дитини будучи важливим елементом в її вихованні.

При визначенні графіку спілкування позивачів з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції взявши до уваги інтереси усіх сторін та третіх осіб у справі, ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення , оцінивши докази наявні в матеріалах справи , врахувавши висновок органу опіки та піклування вірно встановив графік участі позивачів та третіх осіб у спілкування та вихованні дитини що відповідає балансу інтересів усіх сторін з врахуванням найкращих інтересів саме дитини.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи.Підстав для переоцінки доказів у справі апеляційним судом не встановлено.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ОСОБА_3 наводить заперечення щодо обсягу визначеного судом часу для її спілкування з сином, а також для його спілкування з позивачем ОСОБА_1 ..

Як вже зазначалося вище, суд при визначенні порядку спілкування та участі сторін у вихованні малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходив з розумного балансу участі усіх осіб, пов`язаних родинними зв`язками, у даному випадку: матері, батька, двох бабусь, а також інтересів самої дитини.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок напружених особистих відносин між сторонами відсутній консенсус щодо їхньої участі у житті їхньої спільної дитини.

Спори щодо життя, прав, інтересів і добробуту дітей поза розумним сумнівом мають підвищену соціальну вагомість, особливо за умови, коли батьки не здатні вирішити свої непорозуміння у добровільному порядку і це потребує втручання держави.

Першочерговому врахуванню при вирішенні справи підлягають інтереси дитини, а не самих сторін спору.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення суду була з`ясована думка малолітнього ОСОБА_7 .

Крім того, таке спілкування, а також його характер та обсяг обумовлюють обставинами кожної справи та повинні визначатися з урахуванням основних інтересів дитини. Незважаючи на те, що національні органи влади зобов`язані максимально сприяти такій взаємодії, будь-який обов`язок застосування примусу з цих питань має бути обмежено, оскільки мають бути враховані інтереси, а також права та свободи усіх зацікавлених осіб, із наданням першочергової важливості основним інтересам дитини та її правам за статтею 8 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Йохансен проти Норвегії» від 07 серпня 1996 року). «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13).

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при визначенні порядку спілкування з дитиною усіх учасників спірних правовідносин максимально об`єктивно врахував інтереси малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ухвалив рішення яким забезпечив поновлення прав позивачів та збереження сімейних зв`язків між матір`ю і сином, бабами та онуком.

Заперечення ОСОБА_3 в частині відмови у задоволенні її позовних вимог, зокрема у безобмеженому спілкуванні з сином засобами мобільного зв`язку, також не спростовують висновків місцевого суду, оскільки визначений судом першої інстанції порядок спілкування та участі у вихованні дитини апеляційний суд вважає у повній мірі обґрунтованим з огляду на обставини справи.

З урахуванням цього, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року. Підстави для зміни розподілу рішення суду в частині судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції скарги компенсації не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складений 22 серпня 2019 року.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: Л.І. Пилипчук

О.В. Чумак